‫לדעתי, המעורבות של השחקן במשחק‬ ‫היא נקודת המפתח.‬
‫אם יש אלמנט שלא מתאים,‬
‫המעורבות של השחקן נפגעת.‬
‫אני מאוד אוהב בתי מרחץ.‬
‫בכמה בתי מרחץ ישנים‬ ‫היו אפילו משחקי ארקייד.‬
‫אז היינו מבקרים בבית המרחץ רק כדי לשחק,‬
‫ואז טובלים באמבטיה.‬
‫זה דימוי מעניין‬
‫ומאוד יפני.‬
‫אז יש זירה של בית מרחץ ב"סטריט פייטר 2".‬
‫ביפן, זה נורמלי להילחם בבתי מרחץ.‬
‫אני צוחק.‬
‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫אזהרה: הפרק בו אתם עומדים לצפות‬ ‫מכיל משחקי וידאו אלימים.‬
‫האגרוף הראשון, כמו במשחק לחימה,‬
‫ההשפעה החזקה של האגרוף...‬
‫זה משהו שקשה להסביר,‬
‫אבל פשוט מרגישים רעננים.‬
‫בלי התחושה הפרימיטיבית הזו,‬
‫לא מרגישים את הצורך לשחק שוב.‬
‫אם אי פעם שיחקתם במשחק לחימה...‬
‫הייתם בעולם של המעצב אקירה נישיטאני.‬
‫אני מקבל השראה מהרבה דברים.‬
‫אם אתה מסתובב ברחובות,‬
‫אולי יעלה לך רעיון חדש,‬
‫או שתמצא תמונות לרקע חדש.‬
‫אתה רואה הרבה אנשים...‬
‫- אקירה נישיטאני -‬
‫ומבנים רבים.‬
‫זה מגרה את המוח שלך.‬
‫אם זה קורה, אני משתמש במצלמה שלי‬
‫או רושם הערות.‬
‫בשנת 1991,‬
‫נישיטאני הוביל צוות בפרויקט שישנה הכול.‬
‫זה התחיל בתור המשך למשחק לחימה יפני‬
‫שהגיע למכונות הארקייד בשנת 1987.‬
‫- הכנס מטבע -‬
‫ל"סטריט פייטר" הייתה תבנית פשוטה:‬
‫שתי דמויות, הטוב משלושה סיבובים.‬
‫אבל במשחק יש תפנית פורצת דרך:‬
‫במקום להתחרות מול מחשב,‬
‫שחקנים יכולים כעת להילחם אחד נגד השני.‬
‫קודם כל,‬
‫ביפן, לא שמעו על תחרות משחקי וידאו.‬
‫- "סטריט פייטר"‬ ‫שחקן אחד בלבד -‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שעודדו אותך‬
‫לתקשר עם שחקנים אחרים בארקייד.‬
‫זו הייתה התפתחות מעניינת.‬
‫המשחק היה להיט קטן ביפן,‬ ‫אבל נישיטאני ראה את הפוטנציאל של הפורמט.‬
‫הוא רצה לקחת את מודל תחרות האחד על אחד‬ ‫ולהגדיל אותו בצורה משמעותית.‬
‫האתגר היה ליצור משחק שיימכר ברחבי העולם.‬
‫וכדי לעשות זאת,‬ ‫הוא לקח את העולם אל תוך המשחק.‬
‫בשביל הזירה של ריו‬
‫היינו מסתובבים בטירה ומצלמים‬
‫והתבססתי על התמונות האלה בהמשך.‬
‫שוק הונג קונג,‬
‫מקדשים תאילנדים,‬
‫פגודה יפנית.‬
‫נישיטאני החל לאסוף תמונות מרחבי העולם‬ ‫כדי לקבל השראה.‬
‫המשמעות של הכנסת התמונות לעולם המשחקים‬
‫היא שכאשר שחקנים משחקים,‬
‫הם קולטים את התמונה בזווית העין שלהם.‬
‫הם חושבים שהיא מגניבה או יפה.‬
‫לדעתי הפרטים האלה חשובים מאוד.‬
‫נישיטאני הפך את הסביבות המציאותיות האלה‬
‫ל-12 זירות פרטניות בשמונה מדינות שונות‬
‫מארה"ב, לברזיל, להודו, וכמובן, ליפן.‬
‫וכעת עליו להבין כיצד ליצור צוות לוחמים‬
‫שיעניין את הגיימרים בכל מקום.‬
‫לשם כך, נישיטאני פנה לאומן אקירה יאסודה.‬
‫כשהייתי צעיר,‬
‫אהבתי לאייר.‬
‫בזמנו,‬
‫האומנים המפורסמים ביותר היו אומני המנגה.‬
‫אז רציתי לצייר מנגה.‬
‫הדבר הכי גדול היה אנימה‬ ‫שנקראת "חליפה ניידת גנדאם".‬
‫- אקירה יאסודה -‬
‫מנגה, או אנימה,‬ ‫שלא החשבתי כאומנות...‬
‫הפכה לאומנותית מאוד.‬
‫זה היה מפתיע מאוד.‬
‫מאז, רציתי להכין משהו‬
‫שלא נחשב לאומנות‬
‫ולהפוך אותו למשהו אומנותי.‬
‫יאסודה קיבל את המשימה לצייר‬ ‫את העולם החזותי של המשחק החדש.‬
‫באופן כללי, התפקיד שלי היה מנהל אומנותי.‬
‫עיצוב דמות, אומנות רקע,‬
‫עיצוב האויבים.‬
‫ב"סטריט פייטר 2" יש יותר דמויות‬ ‫מאשר ב"סטריט פייטר 1".‬
‫לפני כן היו רק שתי דמויות,‬ ‫אבל עכשיו יש שמונה.‬
‫ניסיתי להבין איך ליצור דמויות,‬
‫אם נשתמש בשפה של היום,‬
‫שיכולות "למכור".‬
‫פירוש הדבר הוא‬
‫דמות בולטת.‬
‫אז רצינו להוסיף הדגשות לדמויות‬
‫ולהגזים בכול.‬
‫חשבנו שזה יתאים טוב יותר לשוק הזר.‬
‫בכל סבב של סקיצות,‬
‫הדמויות גדלו, נהיו קשוחות יותר‬ ‫ופשוט מוזרות.‬
‫הדמות של הונדה,‬
‫שהיה שחקן סומו רגיל בהתחלה.‬
‫אבל בהדרגה, כדי לגרום לו לבלוט יותר,‬
‫הענקנו לו יוקאטה‬
‫או שהוספנו לו איפור קבוקי.‬
‫אז בהדרגה, כל דמות השתנתה‬ ‫והפכה למוזרה יותר.‬
‫רצינו עיצובים שכל אחד יכול לראות ולצחוק...‬
‫וגם להתרשם מהם מאוד.‬
‫לבסוף נוצר צוות לוחמים מוזרים,‬ ‫שלכל אחד מהם יש סיפור רקע משלו:‬
‫רס"ן בחיל האוויר האמריקאי,‬
‫יוגי גמיש במיוחד שיורק אש‬
‫ולוחמת קונג פו וקצינת אינטרפול‬ ‫בשם צ'ון-לי.‬
‫אז צ'ון-לי, היא נערת קונג פו.‬
‫חשבנו ששחקניות ירצו לעשות שימוש‬ ‫בדמויות הנשיות.‬
‫הסיבה שחשבתי לכלול דמות נשית‬
‫היא למשוך עוד שחקניות.‬
‫ברוס לי וג'קי צ'אן כבר היו פופולריים‬
‫והיו אמניות לחימה בסרטים האלה.‬
‫אם תהיה לנו דמות נשית,‬ ‫היא תהיה לוחמת קונג פו.‬
‫ככה החלטתי במוחי.‬
‫עד אז, נשים במשחקי וידאו היו בעיקר‬
‫נסיכות, עלמות במצוקה‬
‫או "גברת פק-מן".‬
‫עכשיו גיימרים יכולים לשחק כאישה‬ ‫שיכולה להילחם בקרבות שלה.‬
‫בזמנו, דמויות נשיות היו קיימות במשחקים...‬
‫אבל הן לא היו כאלה עם אישיות כה חזקה.‬
‫יאסודה מאוד התעקש על כך.‬
‫- אני האישה החזקה בעולם! -‬
‫כשההגדרות והדמויות נוצרו,‬
‫היה עליהם לוודא שמהלך המשחק‬
‫יספק חווית לחימה עמוקה ואלימה.‬
‫עבדנו על משחק אומנויות לחימה,‬
‫אז היינו צריכים ללמוד אומנויות לחימה.‬
‫אם תצפו בזה בשידור חי...‬
‫תחוו באמת את העוצמה והכאב.‬
‫אז הייתי צופה במשחקים עם יאסודה...‬
‫ולמדתי המון.‬
‫בפברואר 1991,‬
‫המשחק החדש "סטריט פייטר 2"‬ ‫היה מוכן לצאת אל העולם.‬
‫"סטריט פייטר 2" הוא משחק לחימה תחרותי.‬
‫ישנן שמונה דמויות‬
‫וניתן לבחור את הדמות האהובה עליך.‬
‫הם נלחמים אחד על אחד.‬
‫לכל דמות יש עיצוב ייחודי‬
‫ומהלך מפורסם.‬
‫המהלך הרוצח שלהם.‬
‫אתה מכה או זורק את היריב‬
‫ומנסה להקטין את מד החיים שלהם.‬
‫מי שמד החיים שלו מתרוקן מקבל נוק-אאוט.‬
‫מי שמנצח בשני המשחקים הראשונים מתוך שלושה‬
‫הוא המנצח.‬
‫ידענו שהמשחק טוב,‬
‫אבל לא תיארנו שהוא יהיה כזה פופולרי.‬
‫"סטריט פייטר 2" פילס את דרכו‬ ‫למשחקיות ארקייד ברחבי העולם,‬
‫והפך מיד לתופעה.‬
‫המשחק החריב את המקור,‬
‫ועורר את תחיית משחקי הארקייד.‬
‫הוא גם הפך לאחד ממשחקי הלחימה‬ ‫הנמכרים ביותר בכל הזמנים‬
‫וסלל את הדרך למשחק וידאו אלים חדש‬
‫בהשראת ז'אנר קולנועי קלאסי.‬
‫"הדרקון" היה הסרט הראשון‬ ‫של ברוס לי שראיתי.‬
‫ברוס לי בסרט היה מדהים.‬
‫בגיל צעיר...‬
‫- ג'ון טוביאס -‬
‫הוא כמעט היה אליל עבורי.‬
‫ברוס לי ידע לנצל היטב‬ ‫את הנוכחות שלו על המסך.‬
‫רצפי הקרב שלו היו מצטברים‬
‫והוא היה נותן כמה אגרופים ואז הייתה הפסקה.‬
‫בכל פעם שהוא נתן אגרוף או בעיטה...‬
‫הוא נתן לזה משמעות.‬
‫וכך זה היה, לדעתי, בכל סרטיו.‬
‫מבחינתי, צפיתי בסרט,‬
‫ואם התרגשתי, התיישבתי והתחלתי לצייר.‬
‫בזמן שמשחקי לחימה החלו להשתלט על העולם,‬
‫האומן הגרפי ג'ון טוביאס עבד‬ ‫בחברת פיתוח משחקים משיקגו בשם מידוויי,‬
‫שרצתה משחק שימלא את משחקיות הארקייד‬ ‫בדומה ל"סטריט פייטר 2".‬
‫הם נתנו לטוביאס ולמתכנת אד בון‬
‫הזדמנות ליצור את המשחק‬ ‫של חלומותיהם העקובים מדם.‬
‫הייתה רק בעיה אחת.‬
‫אני זוכר ששאלו אותנו‬
‫אם נוכל לסיים את המשחק תוך חצי שנה‬
‫או משהו מגוחך כזה.‬
‫ואד ואני היינו כל כך צעירים שחשבנו,‬
‫"כן, זה אפשרי".‬
‫טוביאס התחיל לעבוד על המשחק‬ ‫שיהפוך לאגדה:‬
‫"מורטל קומבט".‬
‫המשחק שהכניס דם וקרביים מהקולנוע לארקייד.‬
‫התפקיד שלי ב"מורטל קומבט"‬ ‫היה האמנות, הגרפיקה, הבדיון,‬
‫ולעבוד עם המתכנתים‬ ‫במונחים של תפקוד הדמויות.‬
‫כשהסתכלנו על "סטריט פייטר",‬
‫זה היה יותר כדי להבין מה לא לעשות.‬
‫לא רצינו לשכפל את "סטריט פייטר",‬ ‫אלא יותר,‬
‫"איך לעשות משחק לחימה בסגנון שלנו?"‬
‫הם עשו שימוש‬ ‫בציור בעבודת יד ובאנימציה.‬
‫אנחנו רוצים משחק דיגיטלי ומציאותי.‬
‫וכמובן, אם זה יהיה משחק לחימה,‬
‫אשתמש בידע שלי על סרטי קונג פו.‬
‫סרטי אומנויות לחימה,‬ ‫לדעתי בסוף שנות ה-80, תחילת שנות ה-90,‬
‫קמו לתחייה באמריקה.‬
‫ואן דאם וסטיבן סיגל היו הכוכבים העולים, ‬
‫אתם יודעים, בתחילת שנות ה-90.‬
‫אד ואני צפינו ב"ספורט הדמים"‬
‫וחשבנו שזה יהיה מעניין‬
‫לכלול את ואן דאם כדמות במשחק שלנו,‬
‫שהוא יככב בתור עצמו.‬
‫חשבנו שהוא ייתן קצת תוקף‬
‫לקונספט של משחק לחימה,‬ ‫לקונספט של אומנויות לחימה.‬
‫ואן דאם סירב.‬
‫אבל זה לא מנע מטוביאס ‬
‫להנציח את האגדה במשחק החדש שלו.‬
‫הבעיטות המפורסמות שלו,‬
‫הנטייה שלו לעשות שפגטים,‬
‫ומי יכול לשכוח‬ ‫את המהלך הידוע לשמצה...‬
‫מ"ספורט הדמים"?‬
‫טוביאס לא שכח.‬
‫הוא עשה שזו תהיה המכה המפורסמת‬ ‫של הדמות של ג'וני קייג'.‬
‫- גמור אותו!! -‬
‫ג'וני קייג' מנצח.‬
‫אני זוכר שחשבתי שהעבודה על "מורטל קומבט"‬ ‫תהווה הזדמנות בשבילי‬
‫לשלב את כל מה שעורר בי השראה,‬
‫בתוך המשחק הזה.‬
‫מכיוון שבזמנו אף אחד לא אמר לנו‬ ‫איך ליצור משחקים‬
‫וזה מה שרצינו לעשות.‬
‫"מורטל קומבט" היה אכזרי.‬
‫מטורף לגמרי ואכזרי באופן מגוחך.‬
‫מגעיל, דוחה‬‫...‬
‫ולהיט מסחרר!‬
‫רצינו לעורר תגובה מהשחקן,‬ ‫וכל מה שנוכל לעשות‬
‫כדי לגרום לו להגיב בצורה חיובית,‬ ‫לדעתנו זה טוב.‬
‫באחד הרקעים, היו חלקי גוף‬
‫של דמויות אחרות ששופדו על הדוקרנים.‬
‫והמחשבה שאם תפסיד במשחק הזה,‬
‫יעיפו אותך לבור הזה והדמות שלך תסבול.‬
‫אי ידיעת מהלכי הסיום‬
‫יצרה מהות מפחידה עבור השחקן.‬
‫מהלך סיום.‬
‫מהלכי הסיום היו הדובדבן שבקצפת של המשחק.‬
‫שחקנים שגילו את הכפתור הנכון‬ ‫והשילוב של הג'ויסטיק‬
‫יכלו להביס את היריב שלהם עם חיסול מרהיב:‬
‫עריפת ראש,‬
‫הסרת לב פועם,‬
‫לשרוף אותם חיים,‬
‫ואיך שתרצו לקרוא לדבר הזה.‬
‫דבר נוסף שהפך את "מורטל קומבט"‬ ‫למשחק כה פרובוקטיבי‬
‫היה העובדה שאת הדמויות‬ ‫גילמו שחקנים אמיתיים.‬
‫כאן באולפן ההרוס והמרופט הזה...‬
‫צילמנו את כל תהליך הדיגיטציה‬ ‫למשחקי "מורטל קומבט".‬
‫היינו צריכים למצוא את אומני הלחימה‬ ‫שישתתפו בתהליך הזה.‬
‫אני סוניה בלייד.‬
‫אם תהסס, אני אוריד אותך.‬
‫היה חשוב שנמצא אומני לחימה אמיתיים,‬
‫שמסוגלים לבעוט או לחבוט.‬
‫שמי ליו קאנג.‬
‫אם אתם רוצים להגיע לפסגה,‬ ‫אתם חייבים לעבור דרכי.‬
‫היו לי כמה חברים שהכרתי שהם אומני לחימה.‬
‫ואחד הדברים הראשונים שעשינו‬ ‫היה להכניס אותם לאולפן ולהתחיל לצלם.‬
‫כשרואים חבר'ה קופצים ועושים סלטות‬ ‫ב"מורטל קומבט", הם עושים זאת מהטרמפולינה.‬
‫והסיבה שאנחנו משתמשים בה היא‬
‫שהרבה פעמים מתרחשת קפיצה תוך כדי תנועה,‬
‫אז הם קופצים מהטרמפולינות האלה.‬
‫ולמעשה היו כמה שנתקעו עם הראש בתקרה.‬
‫האור הזה בחוץ כי מישהו נתקע בו חזק.‬
‫בזמנו, זה היה דבר מדהים.‬
‫כל מי שראה את המשחק פשוט נדהם‬
‫מהטבע המציאותי שלו.‬
‫זה מובן ברגע שרואים‬ ‫את השחקנים הדיגיטליים על המסך.‬
‫טוב, אני מבין מה זה, וזה נראה מגניב.‬
‫טוב, לא כולם חשבו שזה מגניב.‬
‫זו סוג האלימות ממנה המבקרים מודאגים.‬
‫רצח בדם קר הופך את "מורטל קומבט"‬
‫למשחק הווידאו הפופולרי ביותר בהיסטוריה.‬
‫ילדים מתענגים על הניצחון‬ ‫והבחירה העקובה מדם.‬
‫איך אתה מרגיש כשמורידים למישהו את הראש‬
‫או תולשים את הלב שלהם?‬
‫- גלן לוצ'י‬ ‫בן 13 -‬
‫זה החלק שאני הכי אוהב.‬
‫זה מצחיק.‬
‫לא שמנו לב‬
‫למה שבסופו של דבר הפך לסלע המחלוקת‬ ‫עם "מורטל קומבט".‬
‫זהירות, אימא ואבא.‬
‫חלק ממשחקי הווידאו החדשים‬ ‫מציגים אלימות קיצונית!‬
‫תמיד חשבנו שהשחקנים שלנו‬ ‫היו בקבוצת גיל מסוימת‬
‫אז לא חשבנו פעמיים על מה שעשינו,‬
‫והכול היה מדהים שלא צפינו‬
‫שזה יטריד את ההורים במידה הזו.‬
‫והיה קשה לאנשים להשלים עם זה‬ ‫שמשחקים הם לא רק לילדים.‬
‫כל הסביבה שלהם רוויה באלימות.‬
‫עכשיו ניתן להם משחקים‬ ‫כדי שהם יוכלו להשתתף באלימות...‬
‫ולבחור באיזו דרך להרוג מישהו.‬
‫אם אפשר לשחק ולהילחם במשחק‬
‫ולא בחיים האמיתיים, ברור שזה יותר טוב.‬
‫המהומה עזרה להפוך את "מורטל קומבט"‬ ‫למשחק נמכר ביותר‬
‫וילדים נטשו את הקונסולות הביתיות שלהם‬
‫וחזרו למשחקיות הארקייד כדי להילחם.‬
‫סביבת הארקייד בזמנו,‬ ‫במיוחד עם משחקי הלחימה,‬
‫הייתה תחרותית מאוד.‬
‫היית צריך להיכנס למשחקיות ארקייד‬ ‫ולהתמודד מול יריב.‬
‫זה כאילו אתה אקדוחן שנכנס לעיירה,‬
‫ולא יודע מול מי תתמודד.‬
‫העידן החדש של משחקי הלחימה‬ ‫לא רק יחיה מחדש את משחקיות הארקייד,‬
‫עבור ילדים מסוימים,‬ ‫הוא ישנה את מסלול חייהם.‬
‫במשחקים הכול שחור ולבן.‬
‫יודעים בבירור מי המנצח ומי המפסיד.‬
‫- טקהירו נאקאנו -‬
‫למרות שזה היה רק משחק...‬
‫לא רציתי להפסיד.‬
‫טקהירו נאקאנו היה נער‬
‫בדיוק בזמן שמשחקי הלחימה‬ ‫החלו להשתלט על משחקיות הארקייד.‬
‫התחלתי לשחק "סטריט פייטר 2"‬ ‫במשחקיות ארקייד.‬
‫הייתי הולך לשם אחרי הלימודים.‬
‫חבר מבוגר יותר לספסל הלימודים עבד שם.‬
‫הוא תמיד נתן לי לשחק בחינם.‬
‫הוא לימד אותי לשחק.‬
‫אבל נהייתי טוב מדי.‬
‫בשלב מסוים, התעלתי עליו.‬
‫מאז, הוא לא נתן לי לשחק יותר.‬
‫נאקנו ידע שהגורל שלו‬ ‫הוא להילחם עם הטובים ביותר.‬
‫אחרי הכול, משפט שיווקי קליט‬ ‫של "סטריט פייטר 2" היה:‬
‫"חפשו יריב ראוי".‬
‫אבל לא היו לי יריבים ראויים בעיר מגוריי.‬
‫אם כבר, אוכל למצוא יריב ראוי‬ ‫בטורניר הארצי.‬
‫אז חסכתי כסף כשליח עיתונים.‬
‫נסעתי באוטובוס לילה לבדי לטוקיו.‬
‫מילאנו את הקוקוגיקאן בטוקיו,‬
‫שבו נערכים אירועי סומו.‬
‫- "סטריט פייטר 2" -‬
‫אליפות "סטריט פייטר 2 טורבו" לשנת 1993.‬
‫ניסיתי להכין את עצמי נפשית‬
‫כדי שלא אהיה לחוץ.‬
‫סיבוב ראשון, הילחמו!‬
‫ידעתי שעליי לשמור על קור רוח כל הזמן.‬
‫אם הפסדת אפילו פעם אחת,‬ ‫היית בחוץ.‬
‫נאקאנו עולה לשלב הבא.‬
‫אם רצית לנצח,‬
‫אסור לך לבזבז שום מהלך.‬
‫אגרוף לסנטר.‬
‫שיחקתי כאילו החיים שלי היו תלויים בזה.‬
‫זכיתי בטורניר כולו.‬
‫היריב לא נתן לי מכה אחת.‬
‫לדעתי זה היה נס.‬
‫- אלוף "סטריט פייטר 2 טורבו" -‬
‫מסתבר שאחרי הכול, לא היו לי יריבים ראויים.‬
‫אבל כמו גיימרים צעירים בכל מקום,‬
‫ימי התהילה של נאקאנו הסתיימו במפח נפש.‬
‫אחרי סיום הלימודים...‬
‫החלטתי לעשות משהו חדש‬ ‫והתחלתי לעבוד במכירות.‬
‫כבר לא היה מספיק זמן לשחק משחקים.‬
‫בעיקר בזבזתי את הזמן שלי במענה לאימיילים.‬
‫הדפסת עותקים וניסוח הצעות.‬
‫יש אנשים עם תשוקה לעבודה שלהם.‬
‫יש אנשים שמוכנים לטפס בסולם התאגידי.‬
‫בכנות, לא ממש הבנתי את התשוקה הזו.‬
‫אבל אז צצה לנאקאנו הזדמנות ‬
‫להאריך את החוויה התאגידית שלו‬
‫כאשר הבוס שלו שמע על מיזם עסקי חדש.‬
‫משחקי וידאו תחרותיים‬ ‫הפכו לתעשייה של מיליוני דולרים.‬
‫תעשיית המשחקים עצמה‬ ‫גדולה יותר מתעשיית המוזיקה‬
‫ותעשיית הקולנוע יחדיו.‬
‫ספורט אלקטרוני הוציא את המשחקים התחרותיים‬ ‫מהמרתף והביא אותם לזירה.‬
‫זה מה שילדים עושים,‬ ‫זה מה שרוצים לראות.‬
‫וילדים שפעם אמרו להם להשיג עבודה אמיתית‬ ‫צוחקים כל הדרך לבנק.‬
‫עד 2022, ההכנסות הגלובליות מספורט אלקטרוני‬
‫צפויות להגיע ל-1.79 מיליארד דולר.‬
‫הבוס של נאקאנו החליט להצטרף‬ ‫לשיגעון הספורט.‬
‫הוא זכר שנאקאנו זכה בטורניר ארצי‬
‫ופנה אליו עם הצעה של פעם בחיים.‬
‫להקים ולאמן קבוצת ספורט אלקטרוני‬ ‫של גיימרים מקצועיים.‬
‫הוא אמר שיקצה אותי לפרויקט.‬
‫אני זוכר את זה כאילו זה היה אתמול.‬
‫נאקאנו, תקשיב. החל ממחר,‬
‫אני רוצה שתשחק משחקים כל יום,‬ ‫כל היום!‬
‫באותו רגע הכול התחבר לי.‬
‫הבנתי שלעולם לא אקבל הזדמנות כזו טובה.‬
‫אז החלטתי על המקום,‬
‫"אני בפנים".‬
‫נאקאנו גייס ואימן שחקנים‬
‫שהצטרפו אליו‬ ‫לזירת המשחקים האלקטרוניים הבינלאומית.‬
‫הקמנו קבוצה‬
‫שנקראה "קיוטו סוזנו".‬
‫- נאקאנו סאגאת -‬
‫לדעתי כישרון טבעי‬ ‫משחק תפקיד חשוב בגיימינג.‬
‫אנחנו מזהים שחקנים עם כישרון מובנה.‬
‫לעמוד, לכרוע,‬
‫לשמור, לתקוף.‬
‫אנחנו רוצים לטפח כישרונות כאלה.‬
‫אנחנו משמשים כיועצים,‬
‫ומוכנים לשתף את הידע שלנו.‬
‫אני מקווה לטפח זרם קבוע של שחקנים בעתיד.‬
‫שמי קוג'י-קוג.‬
‫המומחיות שלי היא משחקי לחימה.‬
‫קוג'י-קוג הוא שחקן‬ ‫של משחקים מרובי משתתפים.‬
‫יש לו יכולת אימתנית במגוון משחקי לחימה.‬
‫הוא גיימר מוכשר להפליא.‬
‫אני סאקאגאמי.‬
‫אני משחק "סטריט פייטר".‬
‫סאקאגאמי הוא חבר נוסף בקבוצה.‬
‫הוא רק בן 20.‬
‫המומחיות שלו היא "סטריט פייטר 5".‬
‫הוא נשבע להיות אלוף העולם.‬
‫הוא אומר שאם לא מכוונים לפסגה,‬ ‫אז מה הטעם?‬
‫אני ריפר, אני משחק משחקי יריות.‬
‫ריפר הוא אחד השחקנים הטובים שלנו.‬
‫זה עם המשקפיים.‬
‫אני מקווה שהוא יביא גאווה לקבוצה שלנו.‬
‫זה שאתה שחקן מקצועי‬ ‫לא אומר שאתה צריך לשחק כל היום.‬
‫יש צורך בהתעמלות.‬
‫אפילו הטיסות לחו"ל מפרכות.‬
‫צריך לדאוג לסיבולת.‬
‫הם צריכים להרים משקולות‬ ‫ולבנות סיבולת גופנית.‬
‫זה חלק מהתוכנית שלנו.‬
‫התפקיד שלנו הוא לפתח‬ ‫את תעשיית הספורט האלקטרוני.‬
‫אני לא חושב שזו רק אפיזודה חולפת.‬
‫החיים שלי לא יהיו אותו הדבר‬ ‫בלי "סטריט פייטר 2".‬
‫זה מרגש אותי מאוד.‬
‫אפילו עכשיו, אף פעם לא נמאס לי מהמשחק.‬
‫נראה לי שאוכל לשחק עד שאמות.‬
‫ספורט אלקטרוני מתחרה כיום‬ ‫בספורט אמיתי כביכול, כמו בייסבול וכדורסל‬
‫עם מאות מיליוני מעריצים ברחבי העולם.‬
‫זו הייתה תופעה שהיה קשה לחזות,‬
‫במיוחד בשנת 1993‬
‫כשמספר משחקי הווידאו האלימים הלך וגדל‬
‫והיו הורים שהחליטו לעצור את הדבר הזה.‬
‫אז הקונגרס התערב.‬
‫כולנו סולדים מזה, הדבר הזה מגעיל אותנו.‬
‫הדיונים בקונגרס על אלימות במשחקי וידאו‬
‫הביאו את המשחק "מורטל קומבט" למרכז הבמה,‬
‫יחד עם עוד משחק ידוע הרבה פחות.‬
‫זה משחק וידאו דוחה ומגעיל.‬
‫בושה לאנשים שמייצרים את הזבל הזה,‬
‫ולפי דעתי זו התעללות בילדים.‬
‫אני חושבת שזה פוגעני מאוד‬
‫והדבר היחיד שאפשר לומר ליצרנים‬
‫ובעלי המניות של החברה היא תתביישו לכם.‬
‫האם איבדנו את השכל הישר?‬
‫כמובן שזה משפיע על הילדים שלנו‬
‫וזה משפיע עליהם באופן שלילי למדי.‬
‫איכשהו, השטן הגיע כדי להטות‬ ‫את המוחות הצעירים של ילדינו.‬
‫כלומר...‬
‫זה היה עניין גדול.‬
‫מן הסתם, רבים מהם לא שיחקו במשחק.‬
‫המשחק היה "מלכודת לילה",‬ ‫משחק לא מוכר יחסית,‬
‫שלפתע מצא את עצמו‬ ‫כמושא הדיון ב"קפיטול היל".‬
‫וההתקפה הזו על הערכים האמריקאים‬ ‫וההגינות האנושית‬
‫באה ממוחו של ג'ים ריילי.‬
‫אני חושב שאני ויז'ואליסט מטבעי,‬
‫ואני כנראה יותר מעצב מאשר אומן.‬
‫פתרון בעיות חזותיות היה תמיד...‬
‫- ג'ים ריילי -‬
‫משהו שמעניין אותי.‬
‫בימים אלה, ג'ים הוא מפקח אפקטים חזותיים‬
‫עבור כמה מסדרות הטלוויזיה הגדולות ביותר.‬
‫דברים כמו מסוקים מתפוצצים,‬
‫אנשים שעולים באש,‬
‫דון צ'ידל נפגע מכוסית מעופפת,‬
‫כתמי דם,‬
‫וההתרחקות הנון-שלנטית ממכונית מתפוצצת.‬
‫ג'ים גורם לזה להיראות אמיתי.‬
‫אתה עושה תוכנית טלוויזיה וכשזה עובד,‬ ‫בשבילי זה קסם,‬
‫כי אני יודע בדיוק מה עלול להשתבש, נכון?‬
‫אבל הרבה לפני הקריירה שלו בהוליווד,‬
‫ג'ים היה האיש שעמד מאחורי המשחק‬ ‫שנחשב לכל כך מזעזע,‬
‫ואף סיכן את התעשייה כולה בשוגג.‬
‫הכול התחיל כמעין ניסוי בעל חזון,‬
‫משחק וידאו אקשן חי עם הרפתקה לבחירתך.‬
‫רציתי להשתמש במצלמות אבטחה‬
‫כדרך לתעד את העולם,‬
‫כזו שמאפשרת לצופה ולשחקן‬
‫להחליף בין מצלמות בצורה חלקה ובלתי מוגבלת.‬
‫אבל רק ארבע מהמצלמות‬
‫יציגו אקשן בשידור חי בכל רגע.‬
‫אבל זה יצר את הרושם‬ ‫של אפשרויות ללא הגבלה‬
‫באירוע דרמטי מבוסס סיפור,‬
‫אשר, תלוי אחרי איזה שחקן עקבת‬
‫או באיזו מצלמה הסתכלת,‬
‫בסופו תוכל לקבוע מה קרה.‬
‫כעת אתה יכול לשלוט בעולם שלך.‬ ‫אתה שולט בזמן ובמרחב.‬
‫הקונספט מומן על ידי חברת הסברו‬
‫כחלק מקונסולה חדשה בשם "קונטרול ויז'ן"‬
‫שעשתה שימוש בקלטות וידאו‬ ‫כדי ליצור משחקים אינטראקטיביים.‬
‫שחקנים היו צופים בסרט‬
‫ומשתמשים בשלט שלהם‬ ‫כדי ללכוד את הרעים.‬
‫ההתחלה של "מלכודת לילה"‬ ‫הייתה כמו מסיבה בבית של מישהו.‬
‫היי! ראיתם משהו זז שם?‬
‫והרשעים האלה תוקפים את הבית,‬
‫והמטרה הייתה למנוע זאת מהם.‬
‫אתם בסכנה!‬
‫גם אתה ראית את הדברים האלה?‬ ‫מה הם?‬
‫אבל כמו הילדים במשחק,‬
‫המזימה של ג'ים כיוונה ללילה רע מאוד.‬
‫הרעיון המקורי של "מלכודת לילה"‬ ‫היה קשור רק לפחד.‬
‫אתה צריך רשעים מסוכנים מאוד.‬
‫התלהבתי מאוד מנינג'ות.‬
‫אהבתי את הרעיון,‬ ‫איך שהם מגיחים מהצללים וחוזרים חזרה.‬
‫חשבתי שזה יהיה ממש כיף.‬
‫היית מסתכל בסצנה שמדלגת בין חדרים.‬
‫אבל אם היית מחכה קצת היית רואה,‬ ‫"אלוהים, יש שם מישהו".‬
‫וגם היו להם כוכבי הטלה כאלה.‬
‫והמלכודות יכלו להיות דברים נפלאים,‬ ‫מסוכנים ומסעירים.‬
‫אז הצגתי את הרעיון.‬
‫כולם אהבו אותו.‬
‫ואז ניגשנו למנהלי הסברו, והם אמרו, "רגע".‬
‫הסברו הייתה חברת צעצועים‬
‫והם לא חשבו שהנינג'ות זורקות הכוכבים‬ ‫של ג'ים התאימו למשפחות.‬
‫הם הגו את המונח‬ ‫"אלימות בלתי ניתנת לשחזור".‬
‫אי אפשר להציג משהו‬ ‫שמישהו בבית יכול לראות ואז לחקות.‬
‫מה שאומר שאי אפשר לקחת מספריים‬ ‫ולדקור מישהו למוות.‬
‫או סכין מטבח,‬
‫אבל זה אפילו כולל נינג'ות שזורקות כוכבים.‬
‫ואני חושב, "מתי בפעם האחרונה פגשת נינג'ה?"‬
‫אבל הם אמרו, "לא".‬
‫אז שאלתי, "מה לגבי ערפדים?‬
‫הם מהירים, הם מפחידים והם לא אמיתיים".‬
‫והם אמרו, "אולי ערפדים,‬ ‫אם הם לא יכולים לנשוך.‬
‫ואם הם חלשים מכדי לזוז מהר".‬
‫אז עכשיו יש לנו ערפדים ממש איטיים‬ ‫שלא יכולים לנשוך.‬
‫ואז המצב החמיר.‬
‫המפיקים וצוות האיפור אמרו,‬ ‫"אנחנו לא נכין תותבות,‬
‫כי יש מאות כאלה.‬
‫מה שנעשה זה לשים עליהם שקיות זבל".‬
‫בעיקרון, הרשעים של ג'ים‬ ‫הפכו מנינג'ות שזורקות כוכבים לדבר הזה:‬
‫אוגורים חלשים וצולעים, שלבושים בשקיות זבל.‬
‫מה זה אוגור?‬
‫קורבן ערפד פצוע למחצה שהופקר למותו.‬
‫ליצורים המסכנים האלה‬ ‫יש מספיק דם כדי לשרוד,‬
‫אבל לא מספיק כדי להפוך לערפדים.‬
‫אתם צוחקים עליי!‬
‫ואז אני חושב... זה פשוט...‬ ‫אני לא יודע מה להגיד,‬
‫אבל ברור שהם צריכים להוות איום כלשהו.‬
‫הצגתי את הדבר הזה שנקרא טרוקר.‬
‫זו הייתה זרוע מוארכת שתפסה את הצוואר...‬
‫והייתה לה מקדחה אוטומטית‬ ‫שנכנסת לצוואר...‬
‫ושואבת את הדם.‬
‫ומסיבה כלשהי הם אמרו, "זה נהדר‬ ‫כי זה לא ניתן לשחזור‬
‫וזה יהיה בסדר".‬
‫ובסופו של דבר, אני חושב שבמובנים מסוימים,‬
‫זה היה הרבה יותר גרוע‬ ‫מערפד שמגיע לנשוך.‬
‫טעות אחת יכולה להרוס סיפור.‬
‫וזו הייתה סדרה של טעויות.‬
‫לא ממש הבנו מה תהיה ההשפעה.‬
‫בחזרה לפה?‬ ‫-זה לפה כרגע?‬
‫כן. ממש שם.‬
‫מוכנים? מתחילים.‬
‫אפילו עם תקציב של 1.5 מיליון דולר,‬
‫היו מלא בעיות עם ההפקה.‬
‫היה צורך להבהיר את התאורה הקודרת‬ ‫לצילומי דיגיטציה,‬
‫תנועות מהירות היו מפוקסלות,‬
‫ומצלמות האבטחה היו בסך הכול‬ ‫מהלכי משחק סטטיים ומשעממים.‬
‫מה קרה לך בכלל?‬ ‫-אני לא יודע, כנראה שמשעמם לי.‬
‫זה התחיל להיות כמו מותחן בסגנון סרט אפל...‬
‫שהפך לסוג של סרט דל תקציב מגוחך.‬
‫בבקשה השתמשו במלכודות!‬
‫ובדיוק כאשר "קונטרול ויז'ן"‬ ‫כמעט הייתה מוכנה לצאת לשווקים,‬
‫הסברו החליטה באופן בלתי צפוי לסגת מהעסקה.‬
‫הם אמרו, "אנחנו בחוץ.‬
‫תודה רבה, אבל לא נוכל לעשות את זה.‬
‫זה יותר מדי יקר‬ ‫והרבה יותר מסובך ממה שחשבנו".‬
‫ואז כולנו נפרדים.‬
‫כמה שנים אחרי ששכח מהכול,‬
‫ג'ים קיבל טלפון מפתיע.‬
‫סגה בדיוק השיקו את פריצת הדרך‬ ‫הטכנולוגית החדשה שלהם, סגה CD.‬
‫ואחד המשחקים שכלולים בו‬ ‫היה "מלכודת לילה".‬
‫השיווק של סגה התמקד בבני נוער‬ ‫עם פרסומות פרובוקטיביות‬
‫שמציגות את הקורבנות הצעירים במשחק.‬
‫מסיבה!‬
‫הטון המיני והאלימות הגרפית‬
‫אילצו את הפוליטיקאים לסיים את החגיגה.‬
‫אני חושב שבאמצעות יצירת משחקים‬ ‫כמו "מלכודת לילה",‬
‫מה שהיצרנים האלה עושים בעצם‬
‫זה לתמוך באלימות הזאת.‬
‫הסנטור ג'ו ליברמן קרא לשימוע בקונגרס‬
‫בנושא אלימות במשחקי וידאו, ו"מלכודת לילה"‬
‫יחד עם "מורטל קומבט" היו במוקד העניינים.‬
‫זו הייתה... קפיצה רצינית‬
‫מ"פק-מן" ל"מלכודת לילה".‬
‫"מורטל קומבט" ו"מלכודת לילה"‬ ‫הן לא סוג המתנות‬
‫שהורים אחראים מעניקים.‬
‫וכמובן שהם הציגו את הסצנה המפורסמת,‬ ‫ליסה בחדר הרחצה‬
‫וברור לכם שהיום, עם תנועת "גם אני",‬ ‫זה לא היה נגמר טוב.‬
‫אנחנו מדברים על משחקי וידאו‬ ‫שלרוב מפארים אלימות‬
‫ומלמדים ילדים ליהנות מגרימת סבל‬
‫באופן האכזרי ביותר שניתן לדמיין.‬
‫ורק אחרי שראיתי את השימוע עצמו‬
‫וראיתי שהם שלפו סצנות מסוימות‬
‫ועשו זאת בצורה כזו‬
‫שזה ייראה גרוע בהרבה ממה שזה היה.‬
‫קל יותר לאימא לדעת מה המרכיבים‬ ‫של עוגת שוקולד‬
‫מאשר לדעת מה יש בתוך קופסת משחקי הווידאו.‬
‫זה העתק של האריזה.‬
‫לא היה דירוג תכנים על המשחק הזה בכלל.‬
‫אם יש משהו שקרה בזכות "מלכודת לילה"‬
‫זה שהוא אחד מהמשחקים שגרמו לסנאט‬ ‫להגדיר מערכת דירוג תכנים עבור משחקים.‬
‫השימוע הוביל להקמת ESRB,‬
‫הוועדה לדירוג תוכנות בידוריות,‬
‫שמקצה דירוג למשחקים בדיוק כמו לסרטים:‬
‫לכל הגילאים, T לבני נוער,‬
‫לאנשים בוגרים ובטח שלא לילדים.‬
‫אבל בזמן ש"מלכודת לילה"‬ ‫ו"מורטל קומבט" חטפו בוושינגטון,‬
‫המשחקים עפו מהמדפים‬
‫כי אם אומרים לילדים‬ ‫שהם לא יכולים לקבל משהו,‬
‫ובכן, אתם יודעים מה קורה.‬
‫האמת שמדובר בנאומי המכירות הטובים ביותר‬ ‫ש"מלכודת לילה" יכלה לבקש‬
‫כי קיבלנו הכרה בינלאומית‬ ‫והמכירות עלו באופן ניכר.‬
‫יש לנו קלטת של אחד מהמשחקים שלך‬ ‫שנקרא "מלכודת לילה".‬
‫המשחק הזה נקרא "מלכודת לילה".‬
‫"מלכודת לילה" הגיעה כעת למעמד של פולחן.‬
‫בשנת 2018, נינטנדו אפילו השיקה‬ ‫מהדורת יום השנה מחודשת.‬
‫ובאשר ל"מורטל קומבט", ילדים,‬ ‫הגיע הזמן לכסות את העיניים.‬
‫לאחר 25 שנה ואינספור גרסאות,‬
‫הלהיט הזוועתי של מכונות הארקייד‬ ‫עדיין מטיל אימה על הורים בכל מקום.‬
‫ומהלכי הסיום הידועים לשמצה‬ ‫קיבלו שדרוג קטן.‬
‫ויום לאחר הדיון בסנאט בדצמבר,‬
‫משחק חדש חדר למעבדות מחשבים בכל פינה.‬
‫הוא הצית את תחילת הדיון על ז'אנר חדש לגמרי‬
‫של משחקים מרובי משתתפים‬ ‫ואלימים במיוחד ברשת.‬
‫ועתיד המשחקים יהפוך לחווייתי יותר,‬
‫מציאותי יותר‬
‫ויהפוך את "מלכודת לילה",‬
‫להיראות כמו משחק ילדים.‬
‫תרגום כתוביות: דוד מלכה‬