„Red Sox“ kovoja su „Yankees“.
Penkios žvaigždutės.
P. Lokui
LOS ANDŽELO „LAKERS“
Bostono policija.
Sveiki, čia I. M. Flečeris iš Junion Parko 5.
- Taip, ir? - Apatiniame aukšte yra nužudyta moteris.
- Kokia moteris? - Nužudyta.
Čia pagrindinės nuovados numeris.
Jei norit paskirti susitikimą.
Skambinu tik iš mandagumo.
Iš mandagumo? Žmogžudystės atveju skambinkit 911.
Skubios pagalbos jau kaip ir nebereikia.
Čia ne Žmogžudysčių skyrius.
Gal galit jiems perduoti? Adresas: Junion Parko 5.
Nužudymai jiems patinka, jie susidomės.
Oi.
- Jūs Flečeris? - Taip.
Seržantas inspektorius Monro.
Inspektorius? Kaip Skotland Jarde?
- Čia Griz. - Sveiki, pone Flečeri.
Mama vadina mane ponu Flečeriu.
- Vadinkit mane Flečeriu. - Turėjot vaisių?
Turėjau kriaušę. Iš kur žinot?
Akivaizdu, kad vieno trūksta.
Griz, patikrink duris.
Gerai.
- Koks visas jūsų vardas? - I. M. Flečeris.
O aš – Monro.
Sakykit visą vardą.
Irvinas Morisas Flečeris.
Žiovavau, bet neleido fotografuotis dar kartą.
Įsivaizduojat?
Kuo jai trenkėt?
Niekuo netrenkiau.
Čia jūsų butas?
Nuomojuosi jį porai savaičių.
Savininkas vardu Ovenas Taserlis.
Labai ištaigingas, kaip vienam žmogui.
Jei manot, kad esu turčius – taip nėra.
Pinigų turi mano mergina. Tuo pasirūpino ji.
- Kur ji? - Romoje.
Iš kur pats ką tik grįžau.
Patikrinau paradines duris.
Yra spyna su raktu ir stumdoma sklendė.
Nėra nei pėdsakų, nei įsilaužimo požymių.
Puiku, Griz. Padaryk pertraukėlę.
Kuo vardu jūsų mergina?
Endė. Andžela.
Endė. Andžela. Užrašyk, Griz.
- Andžela de Grasi. - Ir ją nužudėt?
Norėčiau priminti, kad aš pranešiau apie šią žmogžudystę
ir laukiau, kol atvyksit.
- Seniai geriat? - Vaje,
pirmą kartą alaus išgėriau 12 metų.
Prašom, Griz.
Aš jums ne padavėja.
Suprantu, bet gal norėsit paimti mano pirštų atspaudus.
Matot? Bendradarbiauju.
Ei... Atleisk, nežinau, kuo tu vardu. Įkalčiai.
Gal atnešti antklodę?
Žinai, ką, Griz?
Užduok ponui Flečeriui keletą klausimų.
Mane apklaus praktikantė?
Pirmyn, Griz.
Gerai.
Pone Flečeri, ar pažinojot auką, Lorelę Gudvin?
- Niekada neminėk aukos vardo. - Dabar kalba Griz.
Nesu jos sutikęs. Bent jau tol, kol ji buvo gyva.
- Koks buvo skrydis? - „Alitalia“.
Nusileidau 20.46 val.
Bet policijai paskambinot tik 23.09 val.
Sustojau papietauti „Warren Tavern“.
At galit tai įrodyti? Gal turit kasos čekį?
Mokėjau grynais.
- Kuo dirbat? - Laisvai samdomu žurnalistu.
Pastaruosius 2 metus keliauju po Europą ir rašau apie meną.
Ponas Taserlis turi įspūdingą meno kolekciją.
Taip.
Polas Kli, Dega žirgas.
Prie akvariumo mačiau Varholo darbą.
Turiu teoriją:
manau, kad auka užklupo meno kūrinių vagį.
Vagis išsigando, trenkė jai per galvą ir pabėgo.
Nežaiskit seklio mėgėjo.
Kai užsiėmiau tiriamąja žurnalistika, turėjau puikią reputaciją.
Galėčiau daug kuo padėti.
Mokykloje grojau trimitu. Nesisiūliau padėti Mailsui Deivisui.
Tylos, kalbėkit.
Labai prieštaringi nurodymai.
Pone Flečeri, kodėl jūs Bostone?
Dėl tyrimo knygai.
Edgaro Arturo Tarpo Jaunesniojo biografijai.
Kaubojų tapytojo.
- Girdėjot apie jį. - Labiau mėgstu Remingtoną.
Nesistebiu.
- Tęsk, Griz. - Gerai. Kur baigiau?
Atsiprašau, pono Flečerio pėdos labai blaško dėmesį.
Baikit, Griz. Pėdos nori laisvės.
Batų lobistai jums abiem išplovė smegenis.
Klausykit, pone Flečeri.
Jei nužudėt tą moterį, būčiau dėkingas, jei prisipažintumėt.
Namie turiu kūdikį, o jūs?
Labai norėčiau išsimiegoti.
Inspektoriau, juk žinot, kad galit išeiti tėvystės atostogų?
Taigi, jūs žurnalistas, besivalkiojantis po visą Europą?
- Tikrai iš to gyvenat? - Taip, ir neblogai.
Neturit kitų, ne tokių malonių, pajamų šaltinių?
Rašymas oro linijų žurnalams – nemaloniausia, kas gali būti.
Ar turit kur apsistoti?
Butui ištirti mums reikės 24 valandų.
Nežinau. Man gerai ir čia.
Ar tikrai nieko nuo manęs neslepiat, pone Flečeri?
Baikit, inspektoriau. Aš – atversta knyga.
Prisipažink, Flečai
PRIEŠ MĖNESĮ
ROMA
- Pone Flečeri? - Taip.
Ačiū, kad sutikot susitikti, panele de Grasi.
Ko nors norėtumėt, pone?
Mokėsit jūs?
Norėčiau negronio.
- Ir poniai? - Ne, ačiū.
Kaip laikosi grafas Klementis Arbogastas de Grasis?
Mano tėvas laikosi gerai.
Bet nesuprantu, kodėl jis pasamdė jus rasti jo pavogtus paveikslus.
- Kas jūs? - Laisvai samdomas žurnalistas.
Jūsų tėvui patiko mano straipsnis apie vagystę
iš muziejaus Briuselyje.
Straipsnis padėjo policijai išaiškinti bylą.
Puiku, bet jūs ne detektyvas.
Užsiimdamas tiriamąja žurnalistika turėjau gerą reputaciją.
- Bet tuo jau beveik neužsiimu. - Kodėl?
Skaitmeninis amžius sugadino šio darbo reputaciją. Kaip ir prezidento.
Kai buvo pavogti paveikslai, manęs tėvo viloje nebuvo,
neturiu jokios naujos informacijos.
Nieko tokio, aš turiu.
Tikrai?
Sakykit.
Bostone yra prekiautojas, vardu Ronaldas Horanas.
Jis pardavė du jūsų tėvo Renesanso paveikslus,
- Belinį ir Perudžino. - Rimtai?
Iš kur jis juos gavo?
Nežinau.
Gal jis net nežino, kad jie vogti.
Manot, jis turi ir kitus paveikslus? Pavogti visi devyni.
Labai gali būti.
Pikaso paveikslas įvertintas 20 milijonų dolerių.
Neatrodo, kad būtų verta vogti.
Grazie.
Atsiprašau, persigalvojau. Išgersiu dar vieną.
- Si, signora. - Grazie.
Ką dabar darysit?
Ketinu aplankyti poną Horaną Bostone
ir pažiūrėti, ar jis turi ryšių su Roma arba juodąja rinka.
Kuo galiu padėti, pone Flečeri?
Nekalbėkit taip oficialiai.
Kaip į jus kreiptis?
Draugai mane vadina...
Flečai!
Noriu plaukioti tavo akyse...
kaip...
basone.
Kaip basone?
Ne, kaip baseine.
Prastai moku italų kalbą.
Ne.
Ką žinai apie tai Ronaldą Horaną?
„Facebook“ radau,
kad jis dėsto meno istoriją Harvarde.
Yra „Mayflower“ jachtų klubo narys
ir labai mėgsta elektroninę šokių muziką.
2015 m. buvo įsilaužta į jo galeriją.
Pavogti keli impresionistų paveikslai,
neradau nieko inkriminuojančio.
Kartais svarstau, ar mano tėvo naujoji žmona,
grafienė de Grasi, kaip ji mėgsta prisistatyti,
kaip nors su tuo susijusi.
Nepasitikiu ja, Flečai, ir žinau, kad už tėčio ji tekėjo dėl pinigų.
Kaip ciniška, Ende.
Gal ji tekėjo už jo iš meilės...
pinigams.
Kodėl atvykai į Europą?
Dėl moters?
Dviejų moterų. Mano buvusios žmonos prašė erdvės,
todėl pamaniau, kad 10 000 km bus pats tas.
Kodėl buvai vedęs du kartus?
Mane labai lengva įsimylėti.
Aš puikiai moku įsimylėti. Bet nelabai moku pasirinkti.
Kodėl?
Buvau įsimylėjusi vedusius,
patologinius melagius, du narkotikų prekeivius
ir piromaną.
Man būdinga tik viena ar dvi iš šių savybių.
Tavo alkis sukuria transporto kamščius.
Prašau, nebekalbėk itališkai.
Nekreipk dėmesio.
Gerai.
Turim pasikalbėti su ponia Andžela de Grasi.
Kažkas nutiko mano tėvui?
Deja, taip.
Jis pagrobtas.
Žinom tik tiek, kad jį pagrobė trys ginkluoti vyrai.
Įsodino jūsų tėvą į automobilį ir išvažiavo.
Įsodino kunigą į mechanizmą?
- Jie jį sužeidė? - Manom, kad ne.
Nebūtina kalbėti angliškai.
Puikiai moku italų kalbą.
Kol kas niekam nesakėm.
Ar ten buvo grafienė de Grasi?
Ne, ji lanko brolį Milane.
Pagrobėjai paprašė išpirkos.
- Sumokėsiu, kiek jie reikalaus. - Jie nori ne pinigų,
o jūsų tėvui priklausančio paveikslo.
Pikaso.
Kaip itališka.
DABARTIS
BOSTONAS
Flečai, negaliu užmigti.
- Pasiilgau tavęs. - Ir aš tavęs.
Girdžiu kalbant žmones?
Ende, susisiek su svetaine,
kur radai Taserlio namą.
- Kas nors ne taip? - Galima ir taip sakyti.
Apačioje radau negyvą moterį.
Ką?
Kas ji tokia? Kas ją nužudė?
Atrodo, ji vardu Lorelė Gudvin.
Nežinau, kas ją nužudė, bet čia dirba detektyvas,
kuris yra įsitikinęs, kad tai mano darbas.
Kaip jis gali taip manyti?
Aiškinuosi tai.
Neįsivelk į tai, gerai?
Reikia sužinoti, ar Horanas turi Pikasą.
- Gerai? Reikia išgelbėti mano tėvą. - Taip ir padarysim.
Ar pasirūpinai „Lloyds“ kreditu?
Žinoma.
Flečai, grafienė Romoje visiems pliurpia,
kad mano tėvas viską paliko jai, lyg jis jau būtų negyvas.
Ende, atvažiuok čia.
Galėsim būti kartu, kol aiškinsiuosi tą situaciją su Horanu
visa kita.
Noriu būti su tavimi, Flečai, bet ne tuo metu, kai dingęs mano tėvas.
O dabar tau nutiko tas baisus dalykas.
Baisus dalykas nutiko Lorelei Gudvin.
Taip, čia Chulijus?
Čia ponas Flečeris. Skambinu dėl naudoto furgono,
- kurį parduodat internete. - Morisai.
- Taip, puiku.
Pasimatysim popiet. Puiku, ačiū.
Pamiegok.
Niujorkas
Bus gerai čia.
Ką? Negaliu čia sustoti.
Gal turit ką nors, į ką galėčiau išsivemti?
- 5 žvaigždutės. - Eik velniop.
O Dieve...
Kur mes?
5 žvaigždutės.
HORANO GALERIJA
Sveiki!
Ralfas Lokas pas poną...
Čionai.
Pone Horanai.
Kaip puiku pagaliau susitikti, pone Lokai.
Vadinkit mane Ralfu.
Atsiprašau, rankų nespaudžiu.
Nuo pandemijos pradžios?
Nuo liečiamųjų ekranų pradžios.
Jau 20 metų nesergu peršalimu. Prašom.
Na, štai.
Klausėt įdomios muzikos.
Taip, ji padeda varinėti kraują ir pagreitina pulsą.
Todėl ir skamba kaip širdies monitorius.
Atleiskit, Ralfai, turiu mažai laiko.
Dėstau vasaros kursą Harvarde.
Nesirūpinkit.
„Moteris su šermuonėlio kailio apykakle.“
Šiuo atveju, Pikaso žmona Olga.
Jis nutapė keletą Olgos paveikslų,
bet kai parašėt man apie šį, nepatikėjau, kad jis egzistuoja.
Tačiau egzistuoja. Radau jo savininką.
Jis sutinka parduoti?
Sutinka apsvarstyti pasiūlymą.
- Kuo jis vardu? - Jis nori likti anonimu,
bet gyvena Niujorke
ir manau, kad galiu gauti paveikslą iki šeštadienio, gal net penktadienio.
Nuostabu.
Dar yra kredito klausimas, pone Lokai.
Daugelį žmonių, su kuriais dirbu, pažįstu seniai.
„Lloyds“ bankas Kanarų salose jums suteiks
bet kokį reikiamą kreditą.
Atrodo, lyg būtume seni pažįstami.
Čia – standartinė mano paslaugų sutartis.
- Gerai. - Prašom.
Gerai.
Jis turi būti čia.
Žinoma.
Įspūdinga impresionistų kolekcija.
Pre, post, neo – visi geriausi priešdėliai.
Buvau apiplėštas,
todėl čia nieko vertingo nelaikau.
Tai reprodukcijos.
Taip vadinu savo vaikus.
- Buriuojat? - Ne.
Nemėgstu buriavimo batų. Išvis nemėgstu batų,
bet ypač buriavimo. Tai batai ar šlepetės?
Apsispręskit.
Tai jūsų laivo modelis?
Gėda prisipažinti, bet taip.
- Gražus. - Ačiū.
- Tikiuosi, greit pasimatysim. - Taip.
Vis čiupinėja mano laivą.
Prašom,
- 1 200 dolerių. - Puiku.
Tik atsargiai su bitėm gale. Supratai?
Ji tavo.
Sveika, Ende. Vis dar manęs ilgiesi?
Taip, mano meile, labai. Bet žinai, ką sužinojau?
Grafienės brolis sėdėjęs kalėjime.
Jis vagis. Spėju, pavogė paveikslus jai.
Ende, žinau, kad nemėgsti grafienės,
bet ji man pasirodė labai žavinga.
Kur tu?
Vairuoju Ford Ecoline furgoną, kurį vežu perdažyti.
Ende, Horanas sakė, kad gali gauti Pikasą.
Flečai, privalai jį gauti. Tai vienintelė mano tėvo viltis.
Esu tikras, kad italų policija šią bylą rimtai tiria.
- Ar bent pusiau rimtai. - Ar žinai, kur paveikslas?
Horanas sakė, kad pastate jokių paveikslų nelaiko,
todėl porą naktų stebėsiu jo namus.
Pažiūrėsiu, ar jis kur nors važiuos paimti Pikaso.
Turi tą paveikslą atsiimti, Flečai.
Visus, jei pavyks.
Gal dėl visa ko įsigyk ginklą.
Turbūt pažįsti nusikaltėlių.
- Taip. Ende, perskambinsiu tau. - Ką? Flečai!
Ką veikiat?
Nieko.
Kur jūsų leidimas?
Jėzau. Aišku. Taip ir žinojau. Neįtikėtina.
Einu iš čia. Nebent aš suimtas –
tada atidžiai klausysiu jūsų nurodymų,
nes žinom, kuo tai baigiasi.
Ne, ne. Turbūt ne taip supratot.
Aš Maikas Valbergas. Maikis.
Dirbu Miesto lygos menų projekte, „the CLAP“.
- „The Clap“? - Žinau.
Kuriam naują pavadinimą,
bet mūsų misija – rasti ir pristatyti jaunus menininkus,
dirbančius Bostono gatvėse.
Kas čia pamatys jūsų meną?
- Mano teta pro čia eina į darbą... - Štai kuo galiu padėti.
Matot tą furgoną? Galit jį visą apipiešti.
Kai važinėsiu, žmonės matys jūsų kūrinį.
Skamba įtartinai.
Suprantu, kad nepasitikit
baltaodžiu vyru su furgonu be numerių,
kuris mėgsta kalbėtis su jaunuoliais, bet padarykim taip.
Duosiu jums 300 dol. grynais.
Atrodot tik dar labiau įtartinas.
Pinigai – už dažus ir darbą.
Pasitikit mumis?
Jūs menininkai, ar ne?
Jei nepasinaudosit tuo furgonu kaip drobe ant ratų,
apgausit patys save.
Apie baltaodžius nusišnekėjot,
bet sutarta.
Nuostabu. Vėl čia atvažiuosiu.
Būsiu dvi dienas, apipieškit visą furgoną.
Pasirašykit, kad pasaulis žinotų, kas autorius
Gerai. Kuo jūs vardu?
- O kokį sakiau? - Klausiat, kuo jūs pats vardu?
Linkiu įkvėpimo.
5 žvaigždutės, drauguži.
Ei!
Po velnių!
Eina šikt. Oi, atsiprašau.
- Nesudužo. - Kaip gerai.
Jį ką tik pataisė.
- Labas. - Labas.
Tu vyrukas, apsistojęs Oveno name?
Taip, Flečas.
Ivė.
Sveika, Ive.
- Tą merginą nužudei tu? - Ne. Tu?
- Ne. - Ovenas?
Kas žino?
Ateina merginų, bet dažniausiai išeina gyvos.
- Ką dar gali papasakoti apie Oveną? - Nori apie jį sužinoti daugiau?
Aišku.
Ar...
rūkai?
- Taip, kartais. - Užeik į svečius.
- Gyvenu šalimais. - Ive, mane įtaria
žmogžudyste. Iš kur žinai, kad tavęs nepasmaugsiu?
Flečai, koks tu išdykęs.
Einam, pone Bostono Smaugike.
Supainiojau savo kontaktinius lęšius.
Pirmyn.
Štai mes ir namie.
Vėl yra elektra.
Turbūt mano čekis buvo priimtas. Gerai.
Minjona, pasiruošusi? Metas vakarieniauti. Turim svečią.
Gerai, kad susitvarkiau.
Tikiuosi, mėgsti muziką, Flečai.
- Turiu tavo raktus... - Mirštu iš bado.
Ką nors pašildysiu.
- Nori valgyti? - Ne, vakar valgiau.
Sriuba su mėsos kukuliais.
Tai kokia Oveno istorija?
Kuo jis užsiima?
Jis iš labai turtingos šeimos, todėl tikro darbo neturi,
bet yra išbandęs daug ką.
Štai kur tu.
Kurį laiką norėjo būti aktoriumi,
bet nemokėjo vaidinti,
todėl įkūrė restoraną, kuris bankrutavo anksčiau nei buvo atidarytas.
Paskui investavo į viešbutį, kurio taip ir neatidarė,
o dabar prekiauja meno kūriniais.
Daug apie jį žinai.
Taip.
Minjona!
Jėzau.
Kaip mažam šuniui, tai labai daug.
- Ji sisioja, kai būna alkana. - Aš irgi.
Ovenas dažnai keliauja į Europą, tada maitinu jo žuveles.
Visos pavadintos tapytojų vardais.
Pikasas, Rotko, Frida Kahlo.
Mudu su Ovenu draugai.
Nenoriu jo apkalbėti, bet jis labai manieringas.
Minjona, nori vištienos?
Nori vištienos?
Šitas namas padalintas į butus, aš čia gyvenu ilgiausiai,
paskui viršuje apsigyveno turčiai ir įvedė taisyklę „jokių gyvūnų“.
Sakė, kad galiu pasilikti Minjoną, bet kai ji nugaiš,
kito šuns turėti negalėsiu.
Apkvailinau juos, nes čia jau trečia mano Minjona.
Vienai nugaišus susirandu kitą tokią pat.
Jie mano, kad mano šuniui 25 metai,
nes turtuoliai tokie naivūs.
Nežinau, kodėl.
Žmonės gauna pinigų ir... Oi.
- Užsidegė šalikas. - Ačiū.
Šiemet daug laiko praleidau su Ovenu, kai jį paliko žmona.
Tapau beveik jo psichologe. Daug kalbėjomės.
Jis čia ateidavo, rūkydavom. Jis verkė.
- Išgyvenau skyrybas. - Taip.
Taip gavau šį butą.
Tai buvo ne visai skyrybos.
Jis mirė ant klozeto, bet niekam nepatinka tai girdėti.
Ne, tikrai ne.
Ovenas išsiskyręs?
- Ne oficialiai. - Gerai.
Jo buvusioji, Tatjana, tam trukdo.
Nenoriu apkalbėti Tatjanos,
bet ji baisus žmogus.
Vadina save gyvenimo būdo kuratore, minčių vadove.
Kas tai?
Nežinau.
Ovenas finansavo jos įmonę,
dabar ji nori jį išmesti ir prisiteisti visą vaiko priežiūrą.
Ovenas – geras tėvas.
Tatjana tikrai, tikrai, tikrai...
Pasisaugok.
...bjauri.
Taip, įsipjovei. Tiesiai į delną.
Tatjana patraukli...
- Tai... - ...jei tokios patinka.
Bet taip negražiai elgiasi su Ovenu.
Žmonėms patinka, kai su jais nesiskaito...
Prašau... Viešpatie šventas.
- Rimtai įsipjoviau. - Taip.
- Užspausk. - Peilis buvo aštrus, nepajutau.
Apsivyniok.
Tai va, tokia Oveno istorija.
Žinau ir daugiau, bet nenoriu išduoti jo pasitikėjimo.
Visiškai suprantu.
Jis daug geria.
Vartoja sunkiuosius narkotikus.
Nenoriu sakyti, kokius.
Oksikodoną, MDMA.
- Narkotikai bėdų neišsprendžia. - Ne.
Atrodo, labai rūpiniesi Ovenu.
- Ką? Tai asmeniška. - Aš pratęs daug klausinėti.
- Buvau žurnalistas. - Nesu jo įsimylėjusi.
Nesakiau, kad esi.
- Ne? - Ne.
Gerai. Maniau, kad tą turėjai galvoje.
Minjona, nelipk į keptuvę.
Taip, radai keptuvę.
- Rimtai? Ketini... - Taip.
Tu... tai valgysi?
To gabalėlio nedėk.
Taip, jo geriau nedėsiu. Kruvinas.
- Taip. - Atsiprašau.
Ovenas tos merginos nežudė, bet jis bus įtariamas.
Kodėl?
Prieš porą mėnesių jis buvo suimtas.
O, ne.
Turbūt nereikėtų sakyti.
Kas... nutiko?
Na... gerai.
Vėl dega.
Tegu išdega.
Ketvirtame aukšte gyvena bankininkas, toks šiknius.
Jiedu su Ovenu susimušė.
Rimtai? Kodėl buvo suimtas tik Ovenas?
Kas čia? Vudbirdas ir Bernšteinas?
- Panašiai. - Ovenas – geras vaikinas.
Nesu jo įsimylėjusi.
Mėsos kukulių sriubos?
Mielai jos suvalgyčiau,
bet jau turiu bėgti.
Bet jei sužinosi dar ką nors apie žmogžudystę, pranešk, gerai?
- Aišku, Flečai. - Gerai.
Iki, Minjona.
Dieve, ir vėl? Kas čia, baterija?
Minjona, ša.
Viskas gerai, Flečai.
Minjona!
Iki, Flečai.
PETA ši mintis nelabai patinka.
Savo kūno temperatūrą jie reguliuoja per odą.
Todėl kiaulės mėgsta voliotis purvyne –
kad atsivėsintų, kai karšta.
Jos turi mažai prakaito liaukų
ir negali pašalinti karščio iš kūno prakaituodamos.
Tai posakis „prakaituotas kaip paršas“ yra visiška nesąmonė?
Šis posakis atsirado lydant geležies rūdą...
Gerai.
Labas vakaras, inspektoriau.
Kokiu reikalu lankotės Bek Bėjuje, pone Flečeri?
Mėgstu klausytis tinklalaidžių automobilyje.
Ypač įdomi apie kiaules. Ar žinojot, kad jos neprakaituoja?
Ir patiria ilgiausius orgazmus iš visų žinduolių.
Prašau išlipti iš automobilio.
Gerai, bet leisiu mane įžeisti tik du ar tris kartus.
Daugiausiai keturis.
Gražus automobilis, kaip beturčio šikniaus.
Vienas.
Niekas nepamena, kad vakar būtumėt buvęs „Warren Tavern“.
Aš jų irgi nepamenu.
Važiuojam į nuovadą. Turiu daugiau klausimų.
Mielai važiuočiau,
bet šįvakar vakarieniausiu su fondo „Tharp“ vadovu.
Galit važiuoti savo noru arba jus suimsiu.
Suprantu.
Norit mano pagalbos. Gerai. Kaip mane radot?
Policija turi savo paslapčių, pone Flečeri.
O tos pilietinės laisvės taip erzina.
- Labas, Griz. - Sveiki.
- Pasiilgai manęs? - Ne.
Gal galim užsisakyti kavos?
Mirtinai noriu makiato. Nesupraskit tiesiogiai.
BOSTONO MIESTO POLICIJOS BŪSTINĖ
Puiku, Griz. 4 žvaigždutės. Galinė sėdynė labai nešvari.
Kas nors žiūri gyvą transliaciją?
- Jie turi sužinoti apie kiaulių orgazmus. - Kiaulių ką?
Neprovokuok jo.
Pagūglink apie tai, Griz. Nenusivilsi.
- Ką žinom apie auką? - Nesakysim.
Lorelė Gudvin buvo iš Vusterio. Gyveno Alstone su dviem kambario draugėm.
Dirbo bariste „Cambridge Café“.
Pasakėm.
Panelė Gudvin siekė karjeros meno srityje.
Įdomus ryšys.
Arba buvau pakištas,
arba kas nors iš mano praeities bando man atkeršyti.
Kas jūsų nekenčia?
Be Griz.
Padėjau pasodinti kelis įtakingus žmones,
kai Los Andžele buvau garsus „News Tribune“ reporteris.
Pasidomėjau jūsų kriminaline istorija.
Ir?
Negaliojantis čekis.
Du kaltinimai nepagarba teismui.
Ne vienas kaltinimas alimentų nemokėjimu.
Visi kaltinimai panaikinti.
Jūs – įtartinas veikėjas, pone Flečeri.
Bet aš toks mielas.
Baikit.
Dar net neturit visos reikiamos informacijos.
Ar apklausėt šalia gyvenančią kaimynę Ivę?
Ji turi įdomių minčių apie poną Taserlį.
Kai parodžiau Ivei Lorelės Gudvin nuotrauką,
ji prisiminė mačiusi ją vakarą prieš žmogžudystę.
Su vyru, atrodžiusiu kaip jūs.
Ivė nuolat apsinešusi, netikėčiau nė vienu jos žodžiu.
Radom jūsų pirštų atspaudus ant vyno butelio.
Ir ką?
Tai žmogžudystės įrankis.
Ant jo rasta tos jaunos moters kraujo ir plaukų pėdsakų.
Tas butelis buvo paliktas su rašteliu kaip pasveikinimo dovana man.
Viskas apgalvota, kad paimčiau jį į rankas.
Su kokiu rašteliu?
O Dieve, pamiršau jį jums atiduoti. Štai, tebeturiu jį.
Įkalčių slėpimas. Visai neįtartina.
„Pone Lokai“?
Tai mano slapyvardis. Ralfas Lokas.
Skamba dirbtinai.
Tai slapyvardis.
„Smagiai pabūkit.“
Griz, tuoj pat atiduok kriminalistams.
Naudojat Ferberio metodą, todėl toks pavargęs?
Taip, naudojam jam Ferberio metodą.
Nežinojau, kad kas nors pasaulyje gali tiek verkti.
Bet bus verta, kai Čarlis išmoks pats nusiraminti. Kaip miela!
Ji teisi, bet negalit to nutraukti.
Atsikratėt jus sekusių pareigūnų. Išsunuomojot automobilį.
Jūsų atspaudų yra ant žmogžudystės įrankio,
o į jus panašų vyrą matė su auka.
- Galėčiau jus suimti. - Nesuimsim jo?
Kam tas popierizmas, ar ne?
Jei tai padarei, Irvinai, pričiupsiu tave.
Nemėgstu, kai mane vadina Irvinu.
Po galais, kiaulės patiria tokius ilgus orgazmus!
Ei!
Po velnių!
Ei!
- Atėjau... - Ne.
Taip.
Gerai.
- Viso. - Iki.
Atėjau pas Franką Džefį.
- Turit susitikimą? - Ne, perduokit, kad atėjo Flečas.
Tai vardas ar pavardė?
Tiesiog Flečas.
Tiesiog Flečas?
Gerai.
Lare, įleidai tą šiknių?
Sveikas, Frankai. Ačiū.
„Rudėsiai“. Septinio rezervuaro sprogimas.
Gudriai sugalvota.
Pulicerio komitetas jį matė?
Eik velniop. Tu man skolingas.
Ką? Ne.
- Taip. - Už ką?
Nurodei, jog „News Tribune“ sumokės už tavo nesąmones
ir pasprukai. Turėjau sumokėti.
- Po velnių, išsinuomojai vežimą. - Nesikeik.
- Pinigus tau grąžinau. - Ne.
Atsiprašiau, kad negrąžinau.
Ne.
Bet norėjau.
- Kur visi? - Tebedirba iš namų.
Ar gali patikėti? Mažvaikiai. Čia kaip tylos stovykloje.
O tie prakeikti tūkstantmetininkai tokie pagarbūs.
Žiauriai nekenčiu šios vietos.
Neatsivežei nieko iš LA?
Tik Pitą iš „The Jumble“.
Sveikas, Pitai!
Sveikas, Flečai.
Jėzau.
- Ir aš jo nekenčiu. - Ponas Linksmuolis.
- Ko nori, Flečai? - Gal galim pakalbėti tavo kabinete?
Jis kaip akvariumas. Net kiaušų negaliu pasikasyti.
Einam į tikrąjį mano kabinetą.
Bet turėsi nusiimti kepurę, kitaip jie tau galvą nukirs.
Ko atvykai į Bostoną?
Jei ieškai darbo laikraštyje, esi kvailys,
bet man praverstum.
- Reporteriu nebedirbu. - Tau gerai.
Gal žinai, ar nuomojamuose automobiliuose
yra slapta GPS sekimo įranga?
Taip, jei įvyktų vagystė. Kodėl klausi?
Mane persekioja policija.
Puiku.
Tikiuosi, dėl ko nors rimto. Būtų smagu.
Vos čia atvykęs buvau apkaltintas žmogžudyste.
Ką? Merginos iš Saut Endo?
Taip, tos pačios.
Ar esi sutikęs detektyvą Morisą Monro?
Jis mano, kad kaltas aš.
Tikrai? Taip, jis nekvailas.
Jo tėvas buvo policininkas.
Jį vadina Lėtuoju Monro,
nes jis bylas tiria ilgai, bet daug jų išaiškina.
Gal galėtum pasinaudoti ryšiais
ir gauti man vieną policijos ataskaitą?
Ne, Flečai, jokiu būdu. Per didelis prašymas.
Būtų gaila, jei Dafnė sužinotų,
kad kadaise sandėliuke atėmei Klaros Snou nekaltybę.
Ypač šių dienų kontekste. Buvai jos viršininkas.
Pirmiausia, tai buvo ne sandėliukas, o kopijavimo kabinetas.
O nekaltybės atėmimas buvo abipusis.
Bandai mane šantažuoti?
Daugmaž.
- Tu taip nepasielgtum. - Ne, turbūt tu teisus.
Kita vertus, mane vis dar įtaria žmogžudyste.
- Apie ką ta ataskaita? - Oveną Taserlį.
Užsirašyk, senas kriene.
Prieš kurį laiką jis buvo suimtas. Nežinau, už ką.
Bet manau, kad žudikas gali būti jis.
Pabandysiu.
Ačiū.
Bet jei tikrai ją nužudei, pasielk tinkamai.
Duok man interviu.
Beveik džiaugiuosi susitikęs, Frankai.
O aš džiaugiuosi, kad likai su batais.
Sveiki, čia Tatjana Taserli?
Taip, čia Frankas Džefis.
Esu „Boston Sentinel“ stiliaus skilties redaktorius.
Norim parašyti straipsnelį
apie geriausius Bostono gyvenimo būdo kuratorius, ypač apie jus.
Žinau.
Nuostabu. Mielai.
Noriu, kad kambarys pasakotų istoriją, o visi baldai būtų veikėjai.
Noriu jaustis lyg dalyvaučiau pokalbyje.
- Tarp negyvų daiktų. - Taip.
Genialu. O Dieve, kas čia?
Ta šakelės vazoje idėja...
Kaip jums pavyksta tai sugalvoti?
- Šakeles esu matęs tik ant medžių! - Taip, žinau.
Stengiausi sukurti pauzę,
kuri atkreiptų dėmesį į šį nuostabų stalą.
Jį gavau iš vienuolyno Kuboje.
- Kubietės vienuolės turbūt didžiuojasi. - Tikrai.
Nors nebeturi kur valgyti.
Visi mano kuruojami daiktai yra unikalūs.
Unikalūs. Mėgstu tą žodį.
Ką jis reiškia?
- Unikalūs? - Unikalūs.
- Kai daiktas užpildo tuštumą, kai... - Taip.
...užplūsta grožis.
Palaukit.
Kai jis unifikuoja mūsų savastį.
- Oho. Ačiū. - Taip.
Jau turiu puikią citatą.
Daugybė žmonių įstrigę vienodumo pasaulyje.
Noriu, kad jie būtų apsupti gražių daiktų.
Gražių drabužių. Gražaus maisto.
Negaliu pakęsti žmonių, kurie neįperka grožio.
Jie niekam tikę.
Na...
Gyvenate atskirai nuo savo vyro Oveno Taserlio.
- Taip. - Gerai.
Ar jis tebėra „Chez Aesthetica“ savininkas?
Harmoningai išsiskyrėm bendru sutarimu,
jis nusprendė palikti įmonę.
Esu tikras, kad girdėjot apie nutikimą jo name.
Apie nužudytą moterį. Vaje.
Rašėm apie tai laikraštyje.
Aišku, buvom sukrėsti...
Ovenas buvo išvykęs, keliavo Europoje.
- Taip. - Taigi...
Nuolat ieškau būdų suaktyvinti pojūčius...
Žinoma, bet norėčiau pratęsti.
Biure tapčiau tikru herojumi,
jei duotumėt kokią užuominą,
kas galėjo įvykdyti žmogžudystę.
Atleiskit, Frankai, negaliu padėti.
Bet Ovenas kartais elgiasi neatsakingai. To namo raktus turi daug kas.
Jo namų šeimininkė, treneris,
žolę rūkanti kaimynė, kuri maitina jo žuveles, ir dar velniai žino, kas.
Kodėl jis nepakeičia spynos?
Sakiau jam milijoną kartų.
Kartais Ovenas būna toks kvailys.
Džiaugiuosi, kad atvykai, Frankai. Aš didelė tavo gerbėja.
Grafienė „Copley Plaza“ baras, 15 val.
- Dar vandens. - Jūsų negronis.
Alyvuogės.
Ačiū.
Kaip malonu.
Vėluoji, Flečai.
- Norėtumėt išgerti? - Taip.
Vodkos gimletą. Labai ačiū. Atrodo, darbuotojai jus mėgsta.
Flečai, nenoriu tų amerikietiškų malonybių.
Noriu tiesos. Kur mano paveikslai?
Maniau, kad tai grafo paveikslai.
Grafas negyvas.
Iš kur žinot?
Širdyje tai jaučiu. Jaučiu skausmą.
Judu su Andžela manot, kad buvau su savo Menti,
savo pequeno javali, dėl pinigų bet tai melas.
Pequeno javali?
„Mažuoju šerniuku“ portugališkai.
Aš pusiau brazilė, pusiau italė ir pusiau prancūzė.
Tai...
Ką grafienė veikia Bostone, šiame brangiame viešbutyje?
Labai ačiū.
Atėjau tavęs sulaikyti.
Žinau, kad judu su Andžela planuojat pagrobti mano paveikslus.
Prisipažink, Flečai.
Iš kur man žinoti, kad ne jūs pavogėt paveikslus?
Arba pagrobėt ir nužudėt grafą.
Mylėjau savo Menti. Tikrai jo nenuskriausčiau.
Nepavogiau paveikslų.
Flečai, jei ką žudyčiau, tai tave.
O dabar užeik į mano kambarį.
Noriu tau kai ką parodyti.
To nebus, Jūsų Didenybe.
Gerai. Nueisiu pati ir atnešiu parodyti.
Užsakyk man dar vieną gėrimą.
Grazie.
Gerai.
Morisai, pamaniau, užsuksiu.
Negalėjau... Jis tiesiog įsiveržė.
- Mėgaujiesi tuo, ar ne? - Labai.
Tikrai smagu. Šiandien nėjo į lopšelį?
Žmona turėjo eiti pas gydytoją. Auklė prastai jaučiasi.
Jos šuns-pagalbininko gimtadienis.
Jis kur nors registruotas? Ką nors jam nusiųsčiau.
Atėjai prisipažinti?
Ne, bet turiu minčių apie bylą.
Po galais! Nedirbam kartu ją aiškindamiesi, Irvinai.
Išklausykit mane.
Ką darai?
Kas? Rankos gali visą dieną būti nuogos,
bet neduokdie atidengsiu kojų pirštus?
Pakalbėkim apie įtariamuosius.
Pirmoji: Tatjana Taserli, buvusi Oveno žmona.
- Kurią šiandien aplankei. - Taip.
Gal ji nežinojo, kad Ovenas išvykęs ir norėjo jį pakišti.
- Kodėl? - Dramatiškos skyrybos.
Ji nori valdyti jiems priklausančią įmonę
ir viena auginti dukrą.
Tą vakarą Tatjana Taserli buvo jogos treniruotėje.
Vinyasa ar Bikram?
Prie to dar grįšim.
Ji galėjo ką nors pasamdyti.
Antroji: Ivė, kaimynė.
Ji turi Oveno namų raktą,
maitina jo žuveles, kai jis išvykęs
ir yra jį įsimylėjusi. Ji man tai prisipažino.
Tai, ką čia darai, vadinama įtakos liudininkams darymu.
Maldaute maldauji, kad tave suimčiau.
Baikit, Morisai. Turiu būti laisvėje,
kad galėčiau tai išsiaiškinti, o visa garbė teks jums.
Viskas gerai, pažvelk į karvutę. Pažvelk į Poną Mū.
Tėvelis turi pasikalbėti su žudiku.
Dar nesuėmiau tavęs tik todėl,
kad man patinka žiūrėti, kaip klimpsti vis giliau.
Ivė turi motyvą. Atstūmimas, pavydas.
Tikiuosi, tai ne jos darbas. Ji man patinka.
Koks jautrumas.
Galiausiai, aišku, pats Taserlis.
Tai jo namas.
Tą vakarą 17.27 val. Taserlis skrido į Paryžių.
Užtektų laiko įvykdyti žmogžudystę prieš lipant į lėktuvą.
Koroneris nustatė, kad ji mirė 21 val.
Pasitikit juo? Jie keistuoliai.
Koks Taserlio motyvas?
Kai jį paliko žmona, jis pakvaišo.
O vakar naktį kažkas įsilaužė į jo namus.
Nežinau, kas.
Jis buvo su barzda.
Gal pats Taserlis, gal jis jau grįžo.
Ovenas Taserlis įsilaužė į savo namus?
Gudrus nusikaltėlis.
Jis nenorėjo būti sučiuptas.
- Ką nors pavogė? - Kiek supratau, ne.
Esi „Lakers“ gerbėjas?
O kaip manot? Jūs?
O kaip tu manai?
- Čarli, Čarli... - Čarli, suprantu.
Ir aš verkčiau būdamas „Celtics“ gerbėju.
Dominantis asmuo išeina.
Lėtasis Morisai, jis pabėgs!
Pasisaugok, jis tave suims, kai išeisi į pensiją.
Nesijaudink, Monro net nežino, kas nušovė Linkolną.
Tu – tik laikina stotelė.
Aiškinkitės nusikaltimus.
Gal galiu...
- Ačiū. Prašom, po jūsų. - Gerai.
Tu...
Mes važiuojam į viršų?
Telaimina ją Dievas.
FILADELFIJA
Jis juda.
Jei išvažiuos iš valstijos, noriu pažiūrėti, kur vyks.
- Eisi kartu? - Ne.
„Ne“. Nuostabu.
Kolibrių medžiagų apykaita 77 kartus greitesnė nei mūsų.
Greit visi eis iš proto dėl hibridinės mitybos.
P. Horanai, kaip jūs?
- Gerai, ačiū. - Atvykot jūros gėrybių?
Ne, pasiimti daiktų iš laivo.
Nevalgau jūros gėrybių, aš alergiškas vėžiagyviams.
Tikrai?
- Bet valgau kukurūzus... - Ačiū.
Gerai, viso.
JACHTŲ KLUBAS „MAYFLOWER“
Aš alergiškas vėžiagyviams, todėl negaliu... Ne.
Gerai, iki pasimatymo.
Prašom, Džekai. Palik man kukurūzų.
Ir bulvių salotų. Tik tai galiu valgyti.
JŪROS GĖRYBĖS IR KITA
Atsiprašau. Čia aš, Ronaldas.
- Viskas gerai. - Sveikas, Ronai.
Gali bėgti Bet nepasislėpsi
Šiaip gali pasislėpti, bet rasiu tave.
Filadelfija
Ačiū.
Labai ačiū. Mes „Karštosios Sardinės“.
Kokia nuostabi diena.
Jūros ir pinigų kvapas, kurį nešioja vasaros vėjelis.
Kita daina vadinasi „Susitiksim butelio dugne“.
Ji apie gėrimą.
Ši tema kai kuriems iš jūsų turbūt pažįstama.
Ar turit teisę lipti į laivą?
Taip. Jo savininkas ką tik man parašė
ir paprašė kai ką patikrinti.
Jis mano, kad jachtoje kai ką paliko.
- Aha. - Taip.
Kuo vardu jachtos savininkas?
Ronaldas Horanas.
Sakė, kad galbūt paliko jachtoje savo paskaitų planą.
Žinojot, kad jis profesorius?
O kaipgi. Ronis visiems apie tai giriasi.
- Taip. - Kuo jūs vardu?
Sidnis Bleikas.
Aš Kentonas Alfredas.
Esu šio jachtklubo viršininkas.
Ar tik jūsų tėvas ne Džefersonas Bleikas?
Mano dėdė.
Taip, tai...
Perduokit dėdei, kad Ekseteryje buvau šio to prisidirbęs.
Kartą pavogėm Sugrįžimo šventės automobilį ir...
sudaužėm jį į futbolo vartus.
- Buvom apgirtę. - Taip, aišku.
Smagu būti turtingu ir išsisukti nuo pasekmių.
Kaip jam dabar sekasi?
Nežinojot? Netekom dėdės Džefo.
Ne... Užjaučiu, kas nutiko?
Plaukiojant jį įsuko laivo propeleris.
- O, ne. - Taip.
Iš jo teliko košė.
- Viešpatėliau! - Baisiai nemalonu.
Jis atrodė kaip padažas. Buvo nekas.
Na, iki pasimatymo.
Pone Flečeri.
Morisai.
Jūs tikrai inspektorius?
Šį ypatingą rangą man suteikė meras,
kai išaiškinau miesto tarybos narės žmogžudystę.
Ji buvo nužudyta ledo kirtikliu savo pačios vonioje.
Jei užsiimi politika, turbūt reikia dažnai maudytis.
Gavom stebėjimo kamerų įrašus iš šalia buvusios parduotuvės.
Kur gamina saldainius?
Ten matosi, kaip Lorelė Gudvin eina su vyru,
kurio ūgis ir kūno sudėjimas labai panašūs į tavo.
Tai neišteisina Tatjanos ar Ivės,
ar bet ko kito, kas galėjo pasamdyti žudiką.
Matėt jo veidą?
Jis dėvėjo violetinę kepuraitę su geltonu logotipu.
Visai kaip ši ant tavo galvos.
Tai pokštas? Baikit.
Sakykit nuoširdžiai, Morisai. Tai pokštas?
Pone Flečeri, kada esu bandęs iškrėsti jums pokštą?
Gerai. Taip, matau.
Bet tai greičiausiai „Minnesota Vikings“ kepuraitė.
- Turit teorijų? - Taip.
Irvinai Morisai Flečeri,
jūs suimamas už Lorelės Gudvin nužudymą.
Baikit! Tai... Elgiatės nesąžiningai.
Padarykit paslaugą, išvardykit mano teises itališkai.
- Rimtai tą kalbą mokausi. - Nagi.
Gerai. Oi.
BOSTONO MIESTO POLICIJOS BŪSTINĖ
Ende, čia aš.
Džiaugiuosi, kad nemiegi. Man reikia...
Tu ką?
Tada tikrai džiaugiuosi, kad nemiegi.
Taip, ko dabar nevilki?
Vaje. Pabudai labai įsiaudrinusi.
Ką? Ne, man nereikia priežasties tau paskambinti.
Tiesiog paskambinau,
kad išgirsčiau tavo balsą.
Išsižerk.
Ir paprašyti, kad sumokėtum už mane užstatą areštinėje.
Nagi, Griz. Tai dėl autobuso?
Nieko asmeniško.
Galit eiti.
Kaip galiu tai kompensuoti? Gal reikia bagažo?
Leisiu pakviesti mane vakarienės.
Geriau nusiskandinčiau Bostono uoste.
To gal kiek per daug.
Pirmyn, „Lakers“.
- Labas. - Gavau tą policijos ataskaitą.
Išsiunčiau tau, ji užšifruota.
- Gerai. Koks slaptažodis? - Eik velniop.
Frankai, nebūk šiknius.
slaptažodis: eikvelniop
Gerai.
Pavardė: Taserlis, O. Įrankis: bukas daiktas
skundas dėl triukšmo
užpuolė ir sumušė
Ponas Taserlis trenkė ponui Fišeriui
buku daiktu (bronzine žirgo skulptūra, 4 kg)
11 siūlių toksikologų ataskaita
Flečai, kaip drįsai vakar viešbutyje mane palikti?
Grafienė de Grasi niekada nebuvo palikta viena prie stalo.
- Grafiene, ką darot? - Buvai teisus.
Viešbutis per brangus.
Negaliu gauti Menti pinigų.
Viskas užšaldyta.
Kodėl atvykot čia?
Kam grafienei de Grasi gyventi per brangiame viešbutyje,
kai jos beveik sūnus yra čia,
dideliame name šalia puikaus prekybos...
Negalit čia gyventi.
Ką pasakytų vargšas Menti
sužinojęs, kad grafienė gyvena kažkokiame nutriušusiame viešbutyje?
Ne, neapsidžiaugtų.
- Flečai, kur mano kambarys? - Atsiprašau, aš...
Atvykau čia dirbti. Jūs trukdysit.
Prisiekiu tavo dideliu pimpalu, kad trukdysiu.
Stebėsiu tave.
Gerai, galit likti vienai nakčiai,
tada rasim gerą vidutinės klasės viešbutį.
Kas ta „vidutinė klasė“?
Eikš, Flečai, prisėsk.
Parodysiu, ką norėjau parodyti viešbutyje,
kai palikai mane su il conto.
Radau jas viloje.
Tai Andželos nuotraukos.
Ar žinojai, kad Andžela metus Bostone lankė universitetą?
Ne, apie tai nekalbėjom.
Žinai, kas čia toks? Apversk.
Ovenas Taserlis. Ar žinojai, kad jie draugai?
Gal ji ir minėjo.
Endė viską suorganizavo.
Flečai, paklausyk grafienės.
Andžela negalima pasitikėti. Kodėl ji ne čia?
Ji ieško savo tėvo, jūsų vyro.
Flečai, Flečai.
Žinau, tau tai bloga žinia.
Kur čia dušas?
Norit nusiprausti po dušu?
Noriu, kad tu nusiprastum. Tu dvoki.
Aš paruošiu gėrimų.
Grafiene, prašau išeiti.
Flečai, tavo akvariume radau negyvą žuvį.
Ką gi, uždegsim žvakutę.
- Gal galėčiau... - Flečai, man taip liūdna.
Mano Menti mirė.
Mano chiromante sakė, kad pagrobėjai jį nužudė.
Kur jūsų drabužiai? Kas ta chiromante?
Kaip ten vadinasi... būrėja.
Ji man sakė, kad jie pagrobė mano Menti, uždarė į karstą,
prileido ten kačių ir palaidojo jį gyvą.
- Baisu, ar ne. - Tai mažai tikėtina.
Dabar ne laikas vaidinti gudruolį.
Mano Menti alergiškas.
Gal paruošti mums negronių?
- Gerai. - Puiku.
Eik nupirkti džino, vermuto, „Campari“ ir apelsinų.
Gal galėčiau vonioje likti vienas?
Flečai, vaikštai aplink nuogas, bet aš su tavim nemiegosiu.
Jūs čia atėjot.
Nepilk per daug vermuto į mano negronį.
Paskubėk.
Matau Flečerį.
Alėjoje, važiuoja tavo pusėn. Baigiau.
Supratau.
O, ne!
- Jūs Irvinas? - Vadink mane Fleču.
HORANO GALERIJA
Įspūdinga.
Taip.
Jis prašo 25 milijonų. Patariu siūlyti 20.
Gerai, pasiūlykit tiek.
Puiku.
Atleiskit,
gal žinot, kur galėčiau įsigyti fejerverkų?
Taip, Naujajame Hampšyre.
Kur tu, Flečai? Skambinau kelis kartus.
Mano advokatas sakė, kad grafienė išvyko į Bostoną.
Ar ji bandė su tavim susisiekti?
Rytoj atvykstu į Bostoną. Mano lėktuvas leidžiasi 17.32 val.
Ar galėsi mane paimti? Pasiilgau.
Ciao, amore.
Kas čia, po galais?
Tai paauglių darbas. Jie prisigėrė.
Atleiskit dėl lango.
Ši jachta privati.
- Taip, žinau. - Į ją galiu įlipti tik aš,
samdysiu privačius apsaugos darbuotojus.
Pažįstu vaikinus, kurie saugojo Piterį Vulfą.
- Velnias. - Dž. Gailso grupė.
Ne, mano apsaugos komanda čia bus po valandos. Ačiū.
Baikit. „Angelas žurnalo viršelyje“?
Nežinau, kas tai, ir tikiuosi, niekada nesužinosiu.
Ar ilgai dirbat apsaugos srityje?
Apie 8 metus.
Niekad nejaučiau poreikio turėti ginklą, nes viduje esu ramus.
- Po velnių... - Patikrinkim.
Einam.
Ir aš ateinu. Atsiprašau... Padėsiu.
Būkit atsargūs, čia labai tamsu.
- Gerai, Marvai. - Ačiū.
Tie patys apsvaigę vaikai.
Turbūt pokštauja, nori sulaukti dėmesio internete.
Bando išgarsėti.
Užsiimu tuo jau 21 metus.
Būdamas 17-os užkirtau kelią apiplėšimui Kaldore
ir supratau,
kad noriu tuo užsiimti. Pakišau jam koją, bet vis tiek.
Ar jums patinka Dž. Gailsas?
Horanas nieko apie juos nežinojo.
Suprantu, kad nežinot „Whammer Jammer“.
Pirmas įrašas. Kas jo klausytųsi?
Harmoninė instrumentika.
Bet „Žurnalo viršelis“?
Tau reikia išsimiegoti.
O Dieve. Ne, nereikia.
Flečai, juk sakiau, kad su tavim nemiegosiu.
Grafiene, čia mano lova. Yra dar trys kambariai.
Ar radai mano paveikslus?
Neieškojau jūsų... paveikslų.
Atrodo, niekšė Andžela apsuko tau galvą.
Jūsų žiniai, einu dėl jos iš proto.
Svarstau jai pasipiršti.
O, ne. Neiššvaistyk savo trečiosios santuokos vesdamas ją.
Menti buvo mano trečias vyras ir geriausias iki šiol.
Judvi su Andžela turėtumėt geriau susipažinti.
Manau, susidraugautumėt.
Ji nekenčia grafienės.
Turbūt todėl, kad jos nepažįsta.
Flečai, bandai mane sugundyti?
Tikrai nebandau.
Gerai, Flečai. Gal tik šįkart. Eikš.
Einu į kitą kambarį.
Bravo, Flečai, bravo.
Išlaikei mano testą. Dabar gali būti mano žentu.
Graži, plaukuota krūtinė.
- Tavo graži krūtinė, Flečai. - Ačiū.
Morisai! Morisai! Morisai!
- Jėzau, Griz. - Atsiprašau.
O Dieve. Kai ją tau turiu.
Jachtų klube „Mayflower“ įvyko incidentas,
vaikigaliai šaudė fejerverkus.
Manoma, kad jie buvo įlindę į vieną jachtą.
Taip?
Ji priklauso Ronaldui Horanui.
Flečerio automobilį radom prie Horano galerijos.
Taip. Manai, kad...
Tas mulkis kaip nors su tuo susijęs?
- Tikrai taip. - Taip. Tikrai taip!
Jis sakė, kad yra vardu Ralfas Lokas.
Todėl ir norėjau susitikti.
Būkit atsargus, jei turit reikalų su ponu Flečeriu.
Ačiū, inspektoriau. Esu labai dėkingas.
Pasiilgau tavęs, Flečai.
- Ir aš tavęs. - Labai pasiilgau.
Gerai. Taip.
Ar grafienė bandė su tavim susisiekti?
- Taip. - Velnias. Ką ji sugalvojo?
Ji mane šnipinėja.
Kur ji apsistojo?
Name su manimi.
Juokauji?
Kaip galėjai leisti jai tai leisti?
Ji atvyko su lagaminais. Negaliu jos iškrapštyti.
Mylėjaisi su ja?
- Ne, miegojau kitame kambaryje. - Netikiu.
Ende, kodėl melavai man dėl Taserlio?
Ką? Apie ką kalbi?
Nesakei, jei kad metus lankei koledžą Bostone
ir pažįsti Oveną Taserlį.
- Aišku, kad sakiau. - Ne,
sakei, kad namą išnuomojai per prabangių būstų svetainę.
Flečai, tampi paranojiškas.
Manau, kad Ovenas Taserlis nužudė Lorelę Gudvin.
Jis buvo suimtas, nes pritrenkė kaimyną
labai sunkiu daiktu. Jis smurtauja.
Galėjo trenkti ir Lorelei.
Ovenas – ne serijinis trankytojas.
Jis patiria baisias skyrybas.
Vartoja narkotikus. Jis visiškai pasimetęs.
Taip.
Jis man apie tai sakė. Poverino.
- Ką? Tu su juo kalbėjai? - Taip, mes kalbamės.
Jis senas draugas.
- Ar jis išmano Rytų kovos menus? - Ką? Ne.
- Ar dabar jis su barzda? - Iš kur man žinoti?
Sakei, kad nuolat kalbatės.
Per telefoną barzdos nesigirdi.
Gal kalbatės per „FaceTime“ arba rašot žinutes.
Skrydis buvo ilgas, aš pavargusi.
Užsipuolei mane ir apibėrei klausimais.
Gerai, atleisk.
Grazie.
- Andžela! - Silvija!
Flečai, pagaminsim tau vakarienę.
Paklausyk.
Ronaldą Horaną tiria pateikus melagingą draudimo išmokos prašymą
dėl jo galerijos apiplėšimo.
Ko Irvinui iš jo reikia?
Prašei pasidomėti Italijos laikraščiais.
Žiūrėk.
Kas čia parašyta?
Angliškai.
Flečeris dalyvauja spaudos konferencijoje dėl grafo
de Grasi, Andželos de Grasi tėvo, pagrobimo.
Endė, Andžela.
O pagrobėjai reikalauja Pikaso paveikslo
iš grafo kolekcijos,
bet Andžela teigia, kad jis pavogtas.
Sulaikysim Flečerį?
Dar ne. Ieškok toliau.
Gerai.
Minutėlę...
Mes kartu, kaip tikra šeima.
Ak, jei čia būtų Menti.
Mielasis tėtis.
Grazie.
Atidarysiu.
- Kas ten? - Tu nepažįsti.
O aš pažįstu?
Flečai, paruošk dar vieną vietą.
- Ovenai! - Andžela.
Užeik į savo paties namus.
Ciao, amore.
Tai mano vaikinas, kuris čia gyvena.
Ir Silvija, mano pamotė.
Žinau, žinau. Atrodom kaip sorelle. Seserys.
Turi įspūdingą meno kolekciją.
Ačiū.
- Čia mano marškiniai? - Ne. Galbūt.
- Ovenai, prekiauji meno kūriniais, ar ne? - Aš tarpininkas.
- Gal mokeisi Rytų kovos menų? - Muaitai.
Muaitai.
Turiu tavęs atsiprašyti už aną vakarą.
Ką? Kas nutiko?
Turėjau skubiai įeiti, nes kai ko reikėjo.
Maniau, po žmogžudystės čia niekas negyvens.
Nežinojau, kad tai tu, kitaip nebūčiau to daręs.
- Ką padarei? - Išspardė man šikną.
Ko taip skubiai prireikė?
Vaistų.
Vaistų? Nuo ko?
Tai retas sutrikimas. Segenezė.
Jis... susijęs su skrandžiu.
Jis atsiranda valgant per daug... košės.
Baik, Ovenai. Pasakyk mums tiesą.
Gerai. Įsėlinau paimti buteliuko oksikodono, kurį turėjau stalčiuje.
Iš Paryžiaus parskridau anksčiau, nes žinau, kad man reikia pagalbos.
Bet nesusilaikiau.
Šįvakar atėjai pasimatyti su manim ar pasiimti dar oksikodono?
Gal dėl abiejų priežasčių?
Ovenai, vyksi į kliniką.
Gal dar ką nors nori mums pasakyti, Ovenai?
- Kur mano paveikslai? - Apie ką ji kalba?
Pikasas čia?
- Silvija. - Ką?
- Baik, tai absurdas. - Ne.
Ovenas nežino nieko apie paveikslus, kuriuos pavogei su savo broliu.
Štai.
Damos.
Rotko, Li Krasneris, Miro...
Damos.
- Damos. - Kur Frida Kahlo?
Ovenai, kas tos triukšmingos italės?
Tatjana, ačiū, kad atvykai.
O, velnias.
Ką? Frankai!
Frankai? Čia Ralfas. Jis nuomojasi mano namą.
Prisistatė kaip Frankas Džefė iš „Sentinel“.
Atvyko imti iš manęs interviu.
- Galiu paaiškinti. - Aha.
Vykai į mano žmonos namus, apsimetęs žurnalistu?
Anksčiau buvau žinomas reporteris.
- Ką čia žaidi? - Kas čia vyksta?
Daug klausimų vienu metu.
- Flečai, ką vėl iškrėtei? - Nužudė Fridą Kahlo.
Žinojau, kad apsimeti.
Stiliaus skilties redaktorius?
Jis nežino „unikalus“ reikšmės.
Nežino, ką reiškia „unikalus“? Kas per nesąmonė?
- Tikiuosi, sugebėsi pasiaiškinti. - Paaiškinimas užtruks...
Jėzau! Velnias!
Liaukis mušęs žmones!
Iškviesiu tam šikniui policiją.
Kviesk, prašom. Ieškok inspektoriaus Monro.
Jis nekvailas. Gali pasakyti mano vardą.
- Kurį? Flečas? Frankas? Ralfas? - Ovenai, liaukis!
Visi nusiraminkit!
Ei, basta.
Tu! Taip.
Padėk telefoną. Taip.
Visi giliai įkvėpkim. Paklausykit.
Flečas tiria žmogžudystę.
Esu tikra, kad todėl pas tave ir atvyko, Tatjana.
Oho. Kas čia taip kvepia?
Oho. Laikotės sederio?
Ive, tu čia.
- Kas ji? - Aišku, kad tu čia.
Kodėl atėjai? Kas jis?
Nežinau.
Susitikom gatvėje. Jis paprašė nuvesti pas tave.
- Įleidau jį. - Jėga.
Tu Irvinas Flečeris?
Taip.
Tiksliau, ne. Vis supainioju.
Aš vardu Bartas Robinsonas.
Buvau susižadėjęs su Lorele Gudvin.
Drauguži, šiandien nieko nenušausi.
Išblaivykim tave.
- Duosim tau kavos. - Eikš pas Silviją.
Čia Silvija. Ji skaniai tave pamaitins.
- Viskas bus gerai. - Kuo pamaitins?
Duos tau užkąsti. Pasirūpinsim tavim.
Kas čia? Ovenai, čia oksikodonas?
- Turiu receptą. - Dabar? Rimtai?
Ovenai, juk sakiau, alkoholis ir tabletės nedera.
- Žmonės tave myli, Ovenai. - Ive.
Ovenai!
Ovenai, nepasirašei dokumento!
Mi scusi. Šuniukas padarė sisi ant kilimo.
Taip, ji alkana.
Turiu eiti.
- Palauk, ką? Kodėl? - Bravo.
Flečai, turiu tai padaryti dabar,
nenoriu, kad mane tardytum.
Paleisk emocijas.
Paleisk.
Su tavim neįmanoma.
Labai skanu.
Rimtai nieko man nesakysi?
- Ende, nesielk taip. - Vaikštai plonu ledu, Flečai.
Andžela, taip?
Vaikštau plonu ledu?
Dieve.
Pone Horanai, smagu jus matyti.
Klubo baras tuoj užsidarys.
- Taip, važiuokit. - Tada paskubėkim.
- Jei bus uždaryta, yra... - Dėkoju. Ačiū.
- Sveiki, komodore. - Ronai.
Po velnių.
Vis dar nepaaiškinai, kodėl manęs vengei.
Nevengiau. Bandžiau tave apsaugoti.
Meluoji, kabini makaronus.
Rimtai manai, kad tuo patikėsiu?
Andžela, juk sakiau. Manimi domisi policija.
Stebi kiekvieną mano žingsnį.
Baik, Ronaldai!
Galėjai rasti būdą man pranešti, kad pardavei du mano paveikslus!
- Oi. - Kas čia dabar...
Pone Lokai.
- Flečai? - Labas.
Ką čia veiki?
Nerimavau. Aš... nerimautojas.
Nėra ko nerimauti. Paveikslai čia.
Galim išgelbėti Menti.
Eikš. Tu kaip šlapias šuo.
Prakeikti batai.
Ronaldas man dėstė Harvarde.
Ir buvo mano meilužis.
Labai nesipūsk.
Ji nemoka rinktis vyrų.
Pavogei paveikslus ir atidavei jam, kad parduotų?
Jie priklauso man.
Bet prieš mums susipažįstant
jis liovėsi atsakinėti į skambučius ir laiškus,
todėl nustebau, kai pasakei, kad jis pardavė du paveikslus.
Visada ketinau laikytis mūsų susitarimo.
Tik nerimavau dėl to, kad buvau stebimas.
Taip ir patikėjau, Ronaldai.
Žinai, aš patyrinėjau.
Atrodo, visa tavo tėvo kolekcija
II pasaulinio karo metu buvo išgrobstyta.
Jei paveikslai kam ir priklauso, tai Italijos Respublikai.
Ar Ovenas Taserlis irgi lankė šį kursą?
Taip. Abu buvom Ronaldo studentai.
Kodėl tai svarbu?
Kodėl tu taip apsėstas minčių apie Oveną Taserlį?
Melavai man apie Taserlį, ir žinau, kodėl.
- Apie ką kalbi? - Ovenas nuolat keliauja į Europą.
Akivaizdu, kad jis padėjo tau pavogti paveikslus iš tėvo vilos.
Apie tai sužinojo Lorelė Gudvin ir jis ją nužudė.
Bet užuot įdavusi Taserlį
nusprendei pakišti mane.
Tau terūpi tavo paveikslai.
Įraše iš žmogžudystės vakaro matosi Ovenas ir Lorelė.
Policija jį palaikė manimi dėl „Lakers“ kepurės.
Tik tu žinojai apie mano „Lakers“ kepurę,
todėl esu žmogžudystės bendrininkė ir melagė, Ende!
Ir beširdė gyvatė.
Ką?
Gerai.
Ką gi, suklydau.
Ne tu nusikaltėlė, o jis.
Velnias, ar galiu atsiimti savo žodžius?
Užsisek.
Gerai, sekundėlę.
Labai atsiprašau. Suklydau.
Bet pripažink, teorija buvo labai gera.
- Praleidau tik porą... - Užsičiaupk!
Rimtai!
Ronaldai, ką darai?
Buvau įklimpęs.
Nereikėjo siųsti Flečo šniukštinėti.
- Kodėl nužudei Lorelę Gudvin? - Pasidomėjau tavimi, Flečai.
Tu neblogas reporteris.
Negalėjau rizikuoti leisdamas tau kišti nosį į mano reikalus.
Turėjau tave pašalinti.
Kaip malonu.
Šiandien mane aplankė inspektorius Monro.
Tada nusprendžiau, kad reikia išvykti iš šalies
su paveikslais ir viską užbaigti.
- Iš kur žinojai apie „Lakers“ kepurę? - Žudikai visų kortų neatskleidžia.
Užsisek antrankius.
Juk neketinai nuplukdyti mūsų į jūrą,
pririšti vieną prie kito ir išmesti už borto?
Ketinau šįvakar įvykdyti vieną žmogžudystę.
Kodėl manai, kad neįvykdysiu dviejų?
Oi.
Baik tas kvailystes!
Taip!
Jei vėl pakelsi balsą, įjungsiu labai triukšmingą muziką.
Gal galiu ją parinkti?
Nes ta elektronika... Bet ką, tik ne tai.
- Diksilendo džiazą, „bluegrass“. - Užsisek antrankius, šikniau.
Tu nesveikas!
Jis nebuvo persišaldęs jau 20 metų.
- Turėčiau nušauti tave dabar! - Roni!
- Padėkit! - Padėkit! Jis turi ginklą!
Roni!
Ką, po galais, ten veiki?
O, ne!
Sveikas, Flečai.
Labas.
Škotiškas viskis turi būti vieno salyklo.
Kartoju: tai ligoninė, bet pažiūrėsim, ką galim padaryti.
Tai gal alaus?
Nuo valgomosios žolės pučia vidurius.
- Horano jachta – ta didelė žalia... - Gražus vakaras.
Kalbant apie orą.
Deja, paveikslų neradom.
Ką? Ne, negali būti.
Apžiūrėjom viską.
Supjaustėm čiužinius, nuplėšėm apdailos lenteles.
Jachtoje paveikslų nėra.
Tai neįmanoma.
Kaip mane čia radot?
Vakar čia įvyko incidentas,
sužinojau, kad jachta priklauso Horanui,
ir kad radom tavo automobilį prie jo galerijos.
Tai išsiaiškinau aš.
Taip... žinau, Griz,
bet sakydamas „aš“ turėjau galvoje... kad tai išsiaiškino Griz.
Nuvykau aplankyti Horano
ir jis man pasirodė kažkoks įtartinas.
Pasidomėjom ir sužinojom, kad jis buvo labai įsiskolinęs
ir policija juo domėjosi dėl melagingo draudimo išmokos prašymo.
- Tą irgi sužinojau aš. - Ir...
- Šiaip sakau. - Tai sužinojo Griz.
Tada suvokiau.
- Mes suvokėm. - Mes suvokėm.
Lorelę Gudvin nužudė Horanas.
Nuvykom jo sulaikyti, neradom ir spėjom, kad jis gali būti čia.
Kaip susiejot jį su Lorelės nužudymu?
Jis nuolat dezinfekuoja rankas.
Ir jo puodeliai parkeriams – švariems ir nešvariems.
- Germofobas. - Taip.
Pažiūrėkit šį įrąšą.
Pačią pabaigą.
- Tik pamanykit. - Kas? Nesuprantu...
Jis patraukia ranką, nes ji palietė pliką jo odą.
- Germofobas. - Germofobas.
Bet tas vyras juodaplaukis.
Radom pigių juodų plaukų dažų.
Iš kur jis sužinojo, kas aš toks ir kad turiu „Lakers“ kepuraitę?
Pameni savo nuotrauką iš straipsnio „La Republica“?
Aišku.
Dėvėjau savo laimingąją kepuraitę.
Ir kalbėjau su Horanu per „Zoom“. Koks aš kvailys.
- Taip, pagaliau sutariam. - Ačiū.
Gerai, bet kodėl Lorelė Gudvin? Kodėl ji?
Ji klausė Horano paskaitų Harvarde.
Horanas buvo pristatęs meno kūrinių į Taserlio namą, todėl turėjo raktą.
Apsimetė besidomįs p. Gudvin karjera ir ją ten įviliojo.
Ji tiesiog buvo patogi auka.
- Jis norėjo pakišti Flečą. - O Dieve. Vargšė moteris.
Koks niekšas!
Jis ketino nužudyti ir mane.
- Grįžtu į nuovadą. - Taip.
Džiaugiuosi, kad mes pagaliau išaiškinom šią bylą.
Kartu.
- Mes? - Mes.
Mes trise.
Ne.
Ją išaiškinom mes.
- Na, mes. - Ne, ne, ne.
Atėjai į mano kabinetą basas ir pažadinai mano vaiką
įtariamųjų sąrašu,
- kuriame Horano nebuvo! - Kažin.
Laive susimovei ir vos negavai kulkos į kaktą.
Štai ką padarei.
Einu į automobilį.
Pasiilgiu mūsų.
Bet tik tu galėjai įsėlinti į tokią vietą
ir įsilieti tarp vietinių.
Manęs čia tikrai nebūtų įleidę.
Nors esu inspektorius.
Taip, žinau.
Nes jūs žydas.
Tai negerai.
L’chaim.
Ende, kodėl man neprisipažinai?
Jei būčiau žinojęs visą istoriją, viskas būtų ėjęsi daug lengviau.
Negalėjau tau patikėti visos informacijos.
Kodėl?
Kaip pats sakei, esi kvailys.
Visą tą laiką manimi naudojaisi?
Ne, Flečai.
Bet vis įsimyliu kvailius.
Gal aš ir kvailys, bet išgelbėjau tau gyvybę.
Ne.
Ta mergina išgelbėjo mus abu.
- Na... - Kokia jos pavardė?
Grizlė.
Žinai, taip ir nepaklausiau jos...
Palauk.
Kokia smagi daina.
Griz, paskutinis klausimas.
Taip ir nepaklausiau tavo vardo. Turiu žinoti.
Grizelda. Nesigėdiju savo vardo, Flečai.
- Ir tu nesigėdyk. - Ačiū.
Yra daug kitų dalykų, kurių gali gėdytis.
Savo arogancijos, baltojo privilegijų, savo pėdų.
Ačiū, kad mane išgelbėjai, Grizelda.
- Ir noriu pasakyti... - Šalin rankas, Flečai.
Ko nori, po velnių?
Sveikas, Frankai.
Vis dar nori interviu?
MENO ŽINOVAS NUŽUDĖ BARISTĘ
- Menti, kaip laikotės, drauguži? - Buongiorno, Flečai.
Kaip Kanarų salos?
Viską puikiai suorganizavai.
Pasirodo, grafienė tikrai jus myli.
Ji net atleido Andželai.
Ji – įspūdinga moteris.
Tikrai.
Andželos labui turiu pasakyti, kad ji nežinojo apie nužudymą.
Manau, ji pavogė paveikslus, kad jų nepasisavintų grafienė.
Turbūt nenori dalytis jūsų meile.
Kur damos dabar?
Leidžia jūsų pinigus.
Jūsų paveikslai fugone, netoliese esančiame garaže.
Man kilo mintis. Gal pasilik juos?
Juokaujat.
Mano šeimai bus geriau, jei paveikslų neturėsim.
Jūs tuo tikras?
Jie verti apytikriai... krūvos pinigų.
Juos pavogė fascisti.
Dėl to visada jaučiausi kaltas.
- Grazie. - Grazie ir jums.
Andžela yra mano duktė.
Aš galiu jai atleisti, o tu?
Būčiau atleidęs, bet ji mane paliko.
Ji tave paliko.
Gal kada nors suprasiu...
seksą iš nugaros.
Che cosa?
Prastai moku itališkai.
Mio dio!
- Tėti? - Sei una visione?
Aš ne vaiduoklis, mieloji.
- Tėti! - Endže.
Aš sveikas.
Turiu jums kai ką prisipažinti.
Suvaidinom mano pagrobimą, kad...
Kodėl taip pasielgei?
...sužinotume, kas juos pavogė.
Nusprendėm, kad geriausia...
Lėtasis Monro.
Neturit kitų bylų?
- Ne, jau visas išaiškinau. - Tikrai? Mazel.
Turiu kai ką jūsų sūnui. Ketinau atsiųsti į nuovadą.
Kaip miela, ar ne?
Mano žmonai patiks.
Ar jau radot paveikslus?
Ne, bet miesto ir kelių policija ieško
turkio spalvos 1998-ųjų „Ford Ecoline“ furgono.
Numeris VG270S.
Atrodo, registruotas I. M. Flečerio vardu.
Atidaviau jį.
Nori pasakyti, kad sustabdę tą furgoną
jame nerasim pavogtų paveikslų?
Niekada nepasiduodat. Būtumėt puikus reporteris.
Ne. Nežinau, ko žmonės nekenčia labiau –
policininkų ar reporterių.
Policininkų.
Sudie.
- Prabangių automobilių nuoma. - Sveiki.
Dėl netikėtų šeimos problemų pats negaliu grąžinti automobilio.
Palikau jį alėjoje šalia Jutikos,
nepatikėsit, bet kažkas pavogė numerius.
Dievulėliau.
- Kas nors gali jį paimti. - Ne, pone.
Teks pateikti pareiškimą policijai.
Atsiprašau, trūkinėja ryšys...
Menti.
Grafiene de Grassi.
Si?
Jis buvo atsiųstas jums.
Tik vienas?
Flečai, tu niekše.
Manau, kad čia Munkas.
Tikrai ne originalas.
ŠIUOLAIKINIO MENO MUZIEJUS
PASINAUDOK JUO ATMINTI LORELEI IR PADĖTI JOS ŠEIMAI
Jis nuostabus, Minjona.
KAŽKUR CENTRINĖJE AMERIKOJE
Vaikystėje Edgaras Arturas Tarpas Jaunesnysis
savo kambario sienas buvo apklijavęs nuotraukomis iš laikraščių ir žurnalų:
kaubojų, indėnų, buivolų...
Sveikas, Frankai.
Kodėl man atsiuntei tą bjaurų paveikslą?
- Išmečiau į šiukšlinę. - Nėra už ką.
- Kur tu dabar? - Ne tavo reikalas.
Reikia tavęs straipsniui.
„March News Corp.“ užvirė tikra košė.
Senis Marčas staiga išėjo į pensiją ir perduoda valdymą savo kvailiui sūnui.
Reikia, kad tuoj pat vyktum į Čikagą...
Nutrauksiu tave čia, Frankai.
Oficialiai nedirbu tiriamosios žurnalistikos reporteriu
ir nepersigalvosiu už jokius pinigus.
Puiku, nes atlygis – jokių pinigų.
Nagi, Flečai. Negi tau nenuobodu?
Kol kas ne. Viso.
Palauk, neišjunk.
O tą bjaurų paveikslą
prieš išmetant tegu įvertina specialistai.
Ką?
- Tei! - Ką?
Kur šiukšlės? Duok man...
Penkios žvaigždutės.
Subtitrus vertė: Albina Griniūtė