Red Sox spiller mot Yankees i Fenway Park.
Fem stjerner.
Bostonpolitiet.
Hei, det er I.M. Fletcher, som ringer fra Union Park 5.
-Ja, og? -Det er en myrdet kvinne nedenunder.
-En hva slags kvinne? -Myrdet.
Dette er bare en generell linje til politikammeret.
-Om du vil avtale et møte. -Dette er bare en høflighetstelefon.
Hva? Har du et drap, må du ringe nødtelefonen.
-Krisen er jo på en måte over, ikke sant? -Dette er ikke drapsavsnittet.
Kan du bare si det til dem? Det er Union Park 5.
De liker drap. Det vil interessere dem.
Au da.
-Er du Fletcher? -Ja.
-Jeg er førstebetjent Monroe. -Førstebetjent? Som i Scotland Yard?
-Dette er Griz. -Hei, Mr. Fletcher.
Moren min kaller meg Mr. Fletcher.
-Kall meg Fletch. -Har du spist frukt?
-En pære. Hvordan visste du det? -Det mangler opplagt en frukt.
-Griz, undersøk inngangsdøren. -Ok.
-Hva er hele navnet ditt? -I.M. Fletcher.
Og jeg M. Monroe.
-Hele navnet ditt. -Irwin Maurice Fletcher.
De tok det midt i en gjesp, jeg fikk ikke ta det igjen. Ærlig talt.
-Hva slo du henne med? -Ikke med noe.
-Bor du her? -Jeg har leid det i et par uker.
-Det eies av en som heter Owen Tasserly. -Ganske overdådig for én person.
Før du begynner å tro at jeg er en rik jævel, det er jeg ikke.
Kjæresten min har pengene. Hun ordnet dette.
-Hvor er hun? -I Roma. Som jeg nettopp kom fra.
Jeg sjekket inngangsdøren.
En lås som må åpnes med nøkkel, en bolt og ingen fotavtrykk eller tegn til innbrudd.
-Godt jobbet. Ta deg en pause. -Hva heter kjæresten din?
-Andy. Angela. -Andy Angela. Skriv det ned, Griz.
-Angela de Grassi. -Drepte du henne også?
Kan jeg få minne om at jeg meldte fra om drapet og ventet på dere?
-Har du drukket lenge? -Jeg drakk min første øl da jeg var 12.
-Vær så god. -Jeg er ikke kelneren din.
Nei, men kanskje du vil ha fingeravtrykkene mine.
Ser du? Jeg samarbeider.
Hei… Jeg vet ikke hva du heter. Bevis?
-Trenger du et teppe? -Vet du hva, Griz?
-Still Mr. Fletcher noen spørsmål. -Skal aspiranten intervjue meg?
-Sett i gang, Griz. -Sett i gang, Griz.
Ok.
Kjente du offeret, Laurel Goodwin?
-Vi oppgir aldri offerets navn. -Det er Griz sin tur.
Har aldri møtt henne. Ikke da hun levde.
-Hvilket fly kom du med? -Alitalia. Jeg landet 20.46.
Men du ringte ikke politiet før 23.09.
Jeg spiste middag på Warren Tavern på veien.
-Kan du bevise det? Har du en kvittering? -Jeg betalte kontant.
-Hva er jobben din? -Frilansjournalist.
Jeg har reist rundt i Europa i to år og skrevet om kunst.
-Mr. Tasserly har litt av en kunstsamling. -Ja.
Paul Klee der ute, en Degas-hest. Jeg så en Warhol ved akvariet.
Dette er min teori. Jeg tror offeret forstyrret et kunsttyveri.
Tyven ble skremt, slo henne i hodet og stakk.
Ikke lek amatørdetektiv.
Jeg hadde et visst ry som gravejournalist. Jeg kan hjelpe dere med dette.
Jeg spilte trompet på skolen. Jeg tilbød aldri Miles Davis råd.
-Hold kjeft og prat. -Det er en forvirrende kombinasjon.
-Hvorfor er du i Boston? -Jeg researcher en bok.
En endelig biografi om Edgar Arthur Tharp jr.
Cowboymaleren.
-Har du hørt om ham? -Jeg foretrekker Remington.
Selvsagt.
-Fortsett. -Ok. Hvor var jeg?
Beklager, jeg blir distrahert av Mr. Fletchers føtter.
Kom igjen. Føtter vil være frie. Dere to er hjernevasket av skolobbyen.
Herreg… Hør her.
Om du drepte den unge damen, setter vi pris på en tilståelse.
Jeg har et barn hjemme. Har du det? Jeg trenger å sove.
Førstebetjent, du vet at det fins pappapermisjoner?
Så du en er journalist som reker rundt i Europa.
-Lever du virkelig av det? -Ja, ganske bra.
Ingen andre inntektskilder fra mer tvilsomme typer arbeid?
Å skrive for flymagasiner er så tvilsomt som det kan få blitt.
Har du et sted å bo? Vi trenger 24 timer på å gå gjennom alt.
-Tja, det er greit her. -Er du sikker på at du ikke skjuler noe?
Kom igjen. Jeg er en åpen bok.
Tilstå, Fletch
EN MÅNED TIDLIGERE
ROMA
-Mr. Fletcher? -Ja.
Takk for at du ville møte meg, Miss de Grassi.
-Vil du ha noe? -Betaler du? En negroni, takk.
-En til? -Nei takk.
Hvordan har grev Clementi Arbogastes de Grassi det?
Far har det fint.
Men jeg skjønner ikke hvorfor han ansatte deg til å finne de stjålne maleriene.
-Hvem er du? -En frilansjournalist.
Faren din likte noe jeg skrev om et kunsttyveri i Brussel.
-Historien hjalp politiet til å løse det. -Men du er ingen detektiv.
Jeg hadde et visst ry som gravejournalist.
-Jeg gjør ikke det mer. -Hvorfor ikke?
Det er et yrke som har blitt forsimplet av en digital tidsalder. Som presidenten.
Jeg var ikke i fars villa da maleriene ble stjålet, så jeg vet ikke noe mer.
-Det går bra. Jeg gjør det. -Gjør du? Fortell.
Det fins en kunsthandler i Boston, Ronald Horan.
Han har allerede solgt to av maleriene.
-Bellini-en og Perugino-en. -Er det sant? Hvordan kan han ha dem?
Det aner jeg ikke. Han vet kanskje ikke at de er stjålet.
Tror du han har de andre? Alle ni ble tatt.
-Det er svært mulig. -Picassoen ble taksert til 20 millioner.
-Er det verdt å stjele engang? Grazie. -Jeg har skiftet mening. Gi meg en til.
-Si. -Grazie.
-Hva skal du gjøre nå? -Jeg vil besøke Mr. Horan i Boston
for å se om han har forbindelser i Roma eller på svartebørsen.
-Hva kan jeg bidra med, Mr. Fletcher? -Ikke vær så formell.
-Hva skal jeg kalle deg? -Alle vennene mine sier…
Fletch!
Jeg vil svømme i øynene dine
som en… piss.
-Som en piss? -Nei, pisciata, som et basseng.
Italiensken min er veldig god.
Nei.
Så hva vet du om Ronald Horan?
Facebook-siden hans viser at han underviser i kunsthistorie på Harvard.
Han er med i yachtklubben Mayflower og liker EDM, elektronisk dansemusikk.
Det var innbrudd i galleriet hans i 2015. Det stjal impresjonistiske malerier.
Jeg har ikke funnet noe ulovlig.
Av og til lurer jeg på om fars nye kone,
grevinne de Grassi, som hun liker å kalle seg, er involvert.
Jeg stoler ikke på henne, og hun giftet seg med pappa for pengene.
Det er ganske kynisk, Andy. Kanskje hun giftet seg med ham av kjærlighet
til penger.
Hvordan endte du i Europa? Var det en kvinne?
To, faktisk. Ekskonene mine sa at de trengte avstand,
så jeg tenkte at 10 000 kilometer burde holde.
-Hvordan har du vært gift to ganger? -Jeg er lett å forelske seg i.
Jeg er flink til å forelske meg. Ikke så flink til å velge.
-Hvordan da? -Jeg har forelsket meg i gifte menn,
patologiske løgnere, to langere og en pyroman.
Jeg er bare én eller to av de tingene.
-Sultkatastrofen din lager trafikkork. -Ikke mer italiensk.
Overse det.
Ok.
Vi må snakke med signorina Angela de Grassi.
-Har noe skjedd med faren min? -Ja, dessverre.
Han er kidnappet. Vi vet bare at det var tre menn med våpen.
De satte faren din i en bil og kjørte sin vei.
Satte de presten i maskinen?
-Skadet de ham? -Det tror vi ikke.
Du behøver ikke å snakke engelsk. Italiensken min er veldig god.
-Vi har holdt det hemmelig. -Var grevinne de Grassi der?
Nei, hun er på besøk hos broren i Milano. Kidnapperne har sagt hva de vil ha.
-Jeg betaler hva som helst. -De vil ikke ha penger.
De vil ha et maleri faren din eier. En Picasso.
Det er veldig italiensk.
NÅTID
-Jeg får ikke sove. Jeg savner deg. -Jeg også. Skulle ønske du var her.
Er det folk som snakker?
Hør her, Andy, du må kontakte nettstedet der du fant Tasserlys hus.
-Er det noe galt med det? -På en måte.
-Jeg fant en død kvinne nedenunder. -Hva?
-Hvem var hun? Hvem drepte henne? -Hun het visst Laurel Goodwin.
Aner ikke hvem som drepte henne, men det er en etterforsker her
som virker ivrig etter at det skal være meg.
-Hvorfor tror han det? -Jeg undersøker det.
Ikke involver deg, ok?
Vi må konsentrere oss om å finne ut om Horan har Picassoen.
-Ok. Vi må redde far. -Ja, det skal vi.
-Har du ordnet kreditten hos Lloyds? -Selvsagt.
Grevinnen går rundt i Roma og forteller alle
at faren min har etterlatt henne alt, som om han er død.
Hvorfor kommer du ikke hit?
Da kan vi være sammen mens jeg løser situasjonen med Horan og alt det andre.
Jeg vil være sammen med deg, men ikke mens far er borte.
Og nå har dette fryktelige skjedd med deg.
Det fryktelige skjedde vel med Laurel Goodwin.
Ja, er dette Julio? Hei, jeg ringer om den brukte varebilen
-på OnlyVans. -Morris.
-Å, så flott.
Vi ses i ettermiddag. Ypperlig. Takk.
Sov, du.
-Vet du hva? Det er fint her. -Hva? Jeg kan ikke stanse her.
Ok. Har du noe jeg kan kaste opp i?
-Fem stjerner. -Faen ta deg.
-Å, herre… -Hvor faen er vi?
Fem stjerner.
HORAN-GALLERIET
-Hallo? -Ralph Locke til Mr…
Her inne.
-Mr. Horan. -Så fint å endelig få treffe deg.
-Kall meg Ralph. -Beklager, jeg tar ikke folk i hånden.
-Etter pandemien? -Etter berøringsskjermene.
Har ikke vært forkjølet på 20 år. Vær så god.
Akkurat, ja. Du hørte på interessant musikk.
Ja, det får blodet til å pumpe og pulsen til å hamre.
-Derfor lyder den som en hjertemonitor. -Unnskyld, Ralph, jeg har litt dårlig tid.
-Jeg gir sommerforelesninger på Harvard. -Ta det med ro.
Portrett av en kvinne med hermelinskrage. I dette tilfellet, Picassos kone, Olga.
Han malte flere portretter av Olga,
men da du sendte e-posten om dette, trodde jeg ikke det fantes.
-Men det gjør det. Og jeg fant eieren. -Er han villig til å selge?
Han er villig til å motta et tilbud.
-Hva heter han? -Han vil være anonym,
men han bor i New York. Jeg kan få bildet hit på lørdag, eller til og med fredag.
Så fantastisk.
Det er også et spørsmål om kreditt.
De fleste jeg handler med, har jeg kjent i årevis.
Lloyds bank på Kanariøyene bør kunne bekrefte den kreditten du trenger.
Som om jeg har kjent deg i årevis.
Dette er en enkel standardkontrakt for tjenestene mine.
-Ok. -Vær så god.
-Ok. -Den skal dit.
Selvsagt.
En fin samling av impresjonister.
Pre-, post-, neo-, alle de beste forstavelsene.
Jeg ble ranet for litt siden,
så jeg har ingenting av verdi her. De er reproduksjoner.
Det kaller jeg ungene mine.
-Seiler du? -Nei.
Jeg avskyr seilersko. Eller, alle sko,
men særlig dem. Er det en tøffel eller en sko?
Kom igjen. Bestem deg. Er dette en modell av båten din?
Ja, jeg er redd for det.
-Hun er nydelig. -Takk.
-Håper vi treffes snart igjen. -Ja.
De tafser alltid på båten min.
-Greit. Her. Tolv hundre dollar. -Greit.
Bare pass deg for biene. Skjønner du? Den der er bare din.
Hei, savner du meg fortsatt?
Ja, elskede, veldig. Men vet du hva jeg har funnet ut?
Grevinnens bror har sittet i fengsel. Han er en tyv og stjal nok bildene for henne.
Jeg vet at du ikke liker grevinnen, men hun var sjarmerende da jeg møtte henne.
Hvor er du?
I en Ford Econoline-varebil som jeg skal få malt.
Horan sier at han kan få fatt i Picassoen.
Du må finne den. Det er fars eneste håp.
Det italienske politiet jobber sikkert døgnet rundt med saken.
-I hvert fall delvis. -Vet du hvor maleriet er?
Horan sier at han ikke har kunst i bygningen,
så jeg skal overvåke huset hans de neste nettene.
-Se om han drar for å hente Picassoen. -Du må stjele tilbake maleriet.
Alle sammen, om du kan.
Kanskje du bør få deg en pistol. Du kjenner nok mange forbrytere.
-Jeg må ringe deg tilbake. -Hva? Fletch!
-Hva driver dere med? -Ingenting.
Hvor er tillatelsen deres?
Selvsagt. Jeg visste det. Utrolig.
Jeg stikker nå. Om jeg ikke er arrestert,
for da hører jeg nøye etter, for vi vet jo hvordan det går.
Nei. Jeg kan ha uttrykt meg litt galt. Jeg er Mike Wahlberg. Mikey Mike.
Fra Billedkunstnernes alternative landsligaavdeling, BALLA.
-Balla? -Jeg vet det.
Tro meg, vi jobber med navnet,
men oppgaven vår er å oppdage og feire unge kunstnere her på gaten i Boston.
Men hvem vil se arbeidet her?
-Tanta mi går her til jobben… -Her er det jeg kan gjøre.
Ser dere varebilen? Dere kan male hele.
Når jeg kjører rundt, kan folk se arbeidet deres.
-Høres mistenkelig ut. -Jeg forstår at dere ikke vil stole på
en hvit fyr som kjører rundt i en varebil, og liker å prate med unge, men hør her.
-Jeg gir dere 300 dollar. -Det høres ikke mindre mistenkelig ut.
-Det er til forsyninger og for arbeidet. -Stoler du på oss?
Dere er jo kunstnere.
Om dere ikke bruker bilen som et mobilt lerret, snyter dere dere selv.
Jeg vet ikke hva alt det hvite tøyset var, men greit.
Fantastisk. Jeg kommer tilbake hit om to dager. Hele bilen malt.
Pass på å signere så alle vet hvem som gjorde det.
Ok. Hva var navnet ditt?
-Hva sa jeg? -Spør du oss hva navnet ditt er?
La dere inspirere.
Fem stjerner.
Hei!
Å, faen!
Faen ta. Unnskyld. Herre…
-Den fikk ingen sprekker. -Så fint.
Den er nyreparert.
-Hei. -Hei.
-Er det du som bor i huset til Owen? -Ja, Fletch.
-Eve. -Hei, Eve.
-Drepte du jenta? -Nei. Gjorde du?
-Nei. -Gjorde Owen?
Hvem vet? Han har mange damer der oppe, men de lever vanligvis når de går.
-Hva mer kan du si om Owen? -Vil du vite mer om Owen?
-Ja da. -Liker du…
…å røyke?
-Fra tid til annen. -Bli med meg hjem.
-Jeg bor ved siden av. -De mistenker meg
for drap. Hvordan vet du at jeg ikke bare vil kvele deg?
Du er så uskikkelig. Ok. Vi går, herr Bostonkveler.
-Kontaktlinsene er i feil øye. -Da går vi.
Ok, vi er hjemme. Strømmen er tilbake.
Det var visst dekning for sjekken. Så bra.
Mignon, er du klar? Det er middagstid. Vi har en gjest.
Så bra at jeg ryddet i stad. Jeg håper du liker musikk.
-Vil du ha nøklene dine? -Jeg er så sulten.
-Jeg skal varme opp noe. Er du sulten? -Nei, jeg spiste i går.
-Suppe med matzoboller. -Så, hva er greia med Owen?
Hva lever han av?
Han er fra en rik familie, så han har ikke noen jobb,
men han har prøvd seg på mye rart.
Her.
En stund ville han bli skuespiller, men han kan ikke egentlig spille,
så han startet en restaurant som gikk konkurs før den åpent.
Så investerte han i et hotell som aldri åpnet, og nå er han kunstmegler.
-Du ser ut til å vite mye om Owen. -Ja.
-Mignon! -Å, herlighet.
Jøss. Det er mye for en liten hund.
-Hun tisser når hun er sulten. -Det gjør jeg også.
Owen drar mye til Europa, og jeg mater fiskene for ham.
Alle er oppkalt etter kunstnere. Picasso, Rothko, Frida Kahlo.
Owen og jeg er venner.
Jeg vil ikke si noe stygt om ham, men han er veldig pretensiøs.
Vil du ha kylling, Mignon?
Dette huset er oppdelt i leiligheter. Jeg har bodd her lengst,
før de rike flyttet inn og startet med regler mot husdyr.
Jeg fikk beholde Mignon, men når hun døde, kunne jeg ikke få en ny hund.
Men jeg ler av dem, for dette er min tredje Mignon.
Når en dør, får jeg en ny som ser helt lik ut.
Og de tror at hunden er 25 år gammel, fordi rike folk er så uvitende.
Jeg vet ikke hvorfor. Folk får en masse penger og… au da.
-Skjerfet ditt brant. -Takk.
Ja, jeg var mye sammen med Owen i fjor da kona hans forlot ham.
Jeg ble liksom-psykiateren hans. Vi pratet mye.
Han kom ned hit. Vi røykte. Han gråt.
-Jeg er skilt selv. -Ja.
Det var sånn jeg fikk leiligheten. Det var ikke egentlig en skilsmisse.
Han døde på do, men ingen vil høre den historien.
Nei, det vil vi ikke. Men Owen er skilt?
-Ikke offisielt. -Ok.
Eksen hans, Tatiana, hun lager krøll.
Jeg vil ikke si noe stygt om Tatiana, men hun er avskyelig.
Hun kaller seg en livsstilkurator og en tankeleder. Hva er det?
Aner ikke.
Owen finansierte selskapet hennes, nå vil hun ha ham ut og beholde barnet.
Owen er en god far. Tatiana er virkelig, virkelig…
Bare vær forsiktig.
…virkelig fæl.
Ja, du traff. Du traff rett i greia der. Au da.
Jeg mener, Tatiana er sexy…
-Det vil… -…om du liker sånt.
Men hun er slem mot Owen. Folk er rare. De liker å bli mishandlet…
Vær så snill… Herregud.
-Jeg skar meg virkelig. -Ja.
-Press mot det. -Kniven var skarp, jeg kjente det ikke.
-Pakk det inn. -Uansett, det er Owens historie.
Det er mer, men jeg vil ikke svikte tilliten hans.
-Det forstår jeg godt. -Han drikker mye.
Tar harde stoffer. Jeg vil ikke si hvilke.
Det er Percocet, oxy, Molly.
-Stoff løser ikke problemene. -Nei.
Du bryr deg visst om Owen.
-Hva? Det er personlig. -Bare en vane. Jeg spør mye.
-Jeg pleide å være gravejournalist. -Jeg er ikke forelsket i ham.
Det sa jeg ikke.
-Nei? -Nei.
Ok. Jeg trodde kanskje du sa det. Mignon. Få poten ut av pannen.
-Ja, det er pannen. Skal du virkelig… -Ja.
Skal du spise det? Kanskje ikke den biten.
Ikke denne. Den er blodig.
-Ja. -Beklager.
Så Owen drepte ikke jenta, men de vil mistenke ham.
-Hvorfor det? -Han ble arrestert for noen måneder siden.
-Å nei. -Jeg burde nok ikke si det.
-Hva skjedde? -Altså… ok.
-Brann. Mer brann. -Å, det svis bort.
Det er en bankmann som bor i fjerde etasje. Han er en kødd.
-Han og Owen havnet i en slåsskamp. -Hvorfor ble bare Owen arrestert?
Hva er dette? Woodbird og Bernstein?
-Nesten. -Owen er en fin fyr.
Jeg er ikke forelsket i ham. Suppe med matzoboller?
Vet du hva, jeg skulle gjerne spist, men jeg må stikke.
Men om du hører noe mer om drapet, så sier du ifra, ok?
-Ja da, Fletch. -Ok.
Ha det, Mignon.
Igjen? Hvorfor skjer det? Er det batteriet?
Hysj, Mignon.
Jeg ordner det, Fletch. Mignon!
Vi ses, Fletch.
Dyrebeskyttelsen liker ikke ideen. De balanserer temperaturen gjennom huden.
Derfor liker griser å rulle seg i søla for å kjøle seg ned.
De har få svettekjertler og frigjør ikke varme gjennom å svette.
Så det er pisspreik å si "svett som en gris"?
Det uttrykket kommer fra å utvinne jernmalm…
Ok.
-God kveld, førstebetjent. -Hva gjør du i Back Bay, Mr. Fletcher?
Jeg elsker bare å lytte til podkaster i bilen.
En veldig interessant en om griser. Visste du at de ikke svetter?
Og at de har de lengste orgasmene til noe pattedyr?
Kan du gå ut av bilen?
Ok, men jeg blir bare for to, tre fornærmelser. Toppen fire.
-Dette er en fin bil for en blakk jævel. -Det var én.
-Ingen husker deg fra Warren Tavern i går. -Jeg husker ikke noen av dem heller.
Bli med til hovedpolitistasjonen. Jeg har flere spørsmål.
Veldig gjerne, men jeg skal spise middag med lederen av Tharp-stiftelsen nå.
Du kan komme frivillig eller bli arrestert.
Jeg skjønner. Du trenger min hjelp. Ok. Hvordan fant du meg?
Politiet har noen hemmeligheter.
Og de sivile rettighetene er så irriterende.
-Hei, Griz. -Hei.
-Har du savnet meg? -Nei.
Kan vi bestille kaffe? Jeg kunne myrdet for en macchiato. Ikke bokstavelig.
BOSTON BY HOVEDPOLITISTASJON
Godt jobbet, Griz. Fire stjerner. Baksetet er møkkete.
Ser noen på dette direkte?
-De må høre om griseorgasmene. -Hva?
Ikke oppmuntre ham.
Google det, Griz. Du vil ikke bli skuffet.
-Så, hva vet vi om offeret? -Som om du får vite det.
Laurel Goodwin var fra Worcester. Bodde i Allston med to romkamerater.
-Jobbet som barista i Cambridge. -Vi forteller deg det.
Goodwin ville ha en karriere innenfor kunstverdenen. Interessant forbindelse.
Enten gikk jeg rett inn i en felle,
eller så prøver noen fra fortiden å hevne seg på meg.
Hvem hater deg? Bortsett fra Griz.
Jeg fikk en del fremstående folk fengslet da jeg var en berømt reporter i LA.
-Jeg har sett rullebladet ditt. -Og så?
Tiltale for sjekkforfalskning. To tiltaler for forakt for retten.
-Et antall ubetalte underholdningsbidrag. -Så å si nesten alle ble frafalt.
-Du er en suspekt fyr, Mr. Fletcher. -Men jeg er bedårende.
Kom igjen. Vi har ikke engang fått inn all informasjonen.
Har dere snakket med eller intervjuet naboen, Eve?
Hun hadde interessante ideer om Mr. Tasserly.
Da jeg viste Eve et bilde av Laurel, sa hun at hun så henne på drapskvelden.
Med en mann som lignet deg.
Eve er et røykehue. Jeg ville ikke stolt på noe hun sier.
-Fingeravtrykkene dine var på vinflasken. -Og så?
Det er drapsvåpenet. Ørsmå spor etter kvinnens hår og blod.
Hør her, flasken sto som en gave på en velkomstmelding til meg.
-Den sto sånn, så jeg måtte ta den opp. -Hvilken melding?
Jeg glemte å gi dere den. Her. Jeg har den.
Holder tilbake bevis. Ikke mistenkelig i det hele tatt.
-"Mr. Locke"? -Pseudonymet mitt. Ralph Locke.
-Det høres oppfunnet ut. -Det er et pseudonym.
-"Ha et fint opphold." -Få det til kriminalteknikerne nå, Griz.
Er du trøtt fordi dere bruker Ferber-metoden?
Ja, vi bruker faktisk Ferber-metoden.
Jeg visste ikke at noe på jorden kunne gråte så mye.
Men det vil være verdt det når Charlie kan roe ned seg selv. Så søtt!
Det er sant, men du må ikke gi deg.
Du stakk av fra politiet i dag. Du leide en rask bil.
Fingeravtrykkene dine er på drapsvåpenet,
og noen som ligner deg, ble sett med offeret.
-Jeg kunne arrestert deg. -Skal vi ikke det?
Hvem gidder å gjøre alt papirarbeidet?
-Om du gjorde det, Irwin, tar jeg deg. -Jeg liker ikke å bli kalt Irwin.
Dæven! Griser har lange orgasmer!
Hei!
Hei! Faen!
Hei!
-Jeg er her for… -Nei.
Ja. Ok.
-Ha det. -Ha det.
Jeg skal treffe Frank Jaffe.
-Har du en avtale? -Bare si at Fletch er her.
-Er det et fornavn eller etternavn? -Bare Fletch.
Bare Fletch? Kult.
-Larry, slapp du inn denne kødden? -Hei, Frank. Takk.
"Brunsvidd." Septiktankeksplosjon. Jeg skjønner. Veldig smart.
Har Pulitzerkomiteen sett den?
-Faen ta deg. Du skylder meg penger. -Hva? Nei.
-Jo da. -For hva?
For å sende regningen for en masse tøys til avisen og stikke. Jeg måtte betale.
-Du leide en jævla hest. -Snakk pent.
-Jeg betalte tilbake. -Nei.
-Jeg sa unnskyld for ikke å ha betalt. -Nei.
Jeg mente å gjøre det.
-Hvor er alle? -De jobber hjemmefra.
Utrolig, hva? Småungene. Stedet er som en stille retreat.
Denne fordømte millenniumsgenerasjonen er så respektfull.
-Jeg hater virkelig stedet. -Tok du ikke med noen fra L.A.?
-Bare Pete som lager ordgåtene. -Hei, Pete!
-Hei, Fletch. -Herregud.
-Jeg hater ham. -Herr Entusiasme.
-Hva vil du? -Kan vi prate på kontoret ditt?
Det er en gullfiskbolle. Jeg kan ikke klø meg på ballene der.
Vi drar til det virkelige kontoret mitt. Men der kan du ikke ha den kapsen.
Hva gjør du her?
Om du ser etter en avisjobb, er du dum, men jeg kan bruke deg.
-Jeg har sluttet som reporter. -Fint for deg.
Vet du om dyre leiebiler har skjulte GPS-sporere?
-Ja. I tilfelle de blir stjålet. Hvorfor? -Politiet skygger meg.
Håper det er for noe alvorlig. Jeg trenger hyggelige nyheter.
Den første kvelden her blir jeg anklaget for et drap.
-Hva? Den jenta i South End? -Henne, ja.
Har du møtt etterforsker Morris Monroe? Han tror at jeg er den skyldige.
Å ja? Han er en smart fyr. Faren var politimann. Han er fra Dorchester.
Han kalles "Saktefilm-Monroe" fordi han bruker så lang tid, men løser mange saker.
Tror du at du kan få fatt i en politirapport om noen for meg?
-Nei, aldri i livet. Du ber om for mye. -Så synd om Daphne fant ut
at du hadde deg med Clara Snow på lagerrommet for lenge siden.
Særlig i dagens klima. Du var sjefen hennes.
For det første var det ikke lagerrommet, men kopirommet.
Og vi hadde oss med hverandre.
-Prøver du virkelig å presse meg? -På en måte.
-Det ville du ikke. -Sannsynligvis ikke.
Men jeg er fortsatt mistenkt for drap.
-En politirapport om hvem? -Owen Tasserly.
Skriv det ned, din gamle fyllik. Han ble arrestert for noe. Jeg vet ikke hva.
Men jeg tror han kan være morderen.
-Jeg skal se hva jeg kan gjøre. -Takk.
Om du drepte jenta, må du gjøre det rette.
-Gi meg eneretten på historien. -Nesten fint å se deg igjen.
Fint at du beholdt skoene på.
Hei, er dette Tatiana Tasserly?
Ja, det er Frank Jaffe. Jeg er stilredaktør i Boston Sentinel.
Vi har tenkt å lage en liten artikkel
om Bostons beste livsstilkuratorer, og navnet ditt står øverst på listen.
Jeg vet det. Så fantastisk. Det vil jeg gjerne.
Jeg vil at rommet skal fortelle en historie, og møblene er figurene.
Jeg vil føle at jeg er midt i en samtale.
-Mellom livløse gjenstander. -Ja.
Genialt. Å, herregud, og dette? Ideen med grenen i vasen?
Hvordan fant du på dette?
-Jeg har bare sett grener på trær! -Jeg vet det. Den får sitt øyeblikk.
Det lokker øynene mot dette praktfulle bordet.
Og dette har jeg fått fra et kloster på Cuba.
-De cubanske nonnene må være stolte. -Ikke sant?
Selv om de ikke har noe sted å spise mer.
Det ligger noe implisitt i møblene jeg kuraterer.
Implisitt. Jeg elsker det ordet. Hva betyr det egentlig?
-Implisitt? -Implisitt.
-Det er når man kan sitte på dem. De… -Akkurat.
…impli-støtter.
De… Nei, vent.
De impli-formerer oss om oss selv.
Jøss. Takk. Jeg tror jeg har sitatet mitt.
Så mange er fanget i en verden der alt er det samme.
Jeg vil omgi dem med vakre ting. Vakre klær. Vakker mat.
Hater du ikke folk som ikke har råd til skjønnhet?
De er fæle.
Vel…
Du er separert fra mannen din, Owen Tasserly.
-Ja. -Ok.
Er han fortsatt medeier i Chez Aesthetica?
Uforeningen vår var avansert og harmonisk, og så forlot han selskapet.
Du har sikkert hørt om ubehagelighetene i huset hans.
Den drepte kvinnen. Huff. Vi har skrevet om det i avisen.
Det var selvsagt så sjokkerende. Owen reiser rundt i Europa.
-Akkurat. -Så…
Jeg ser alltid etter måter å motivere sansene på, så…
Å ja, men la meg følge opp dette. Du ville gjøre meg til helten på kontoret
om du kunne gi meg noen idé om hvem som kan ha begått drapet.
Beklager, jeg kan ikke hjelpe deg.
Men Owen kan være uansvarlig. Så mange har nøkkel dit.
Husholdersken, treneren hans,
røykehuet ved siden av som mater fiskene, og gud vet hvem andre.
-Hvorfor skifter han ikke lås? -Jeg har sagt det en million ganger.
Han kan være en jævla idiot til tider.
Jeg er så glad du er her, Frank. Jeg er en fan.
Grevinnen Copley Plaza-hotell 15.00.
-Mer vann. -Negronien din.
Et par oliven.
-Takk. Dette er så fint. -Fletch, du er sent ute.
-Vil du ha en drink? -Ja.
En vodka gimlet. Takk. De ansatte har forelsket seg i deg.
Jeg vil ikke ha noe av de amerikanske tvetydighetene dine.
Jeg vil ha sannheten. Hvor er maleriene mine?
-Og jeg som trodde de tilhørte greven. -Greven er død.
-Hvordan vet du det? -Jeg kjenner det i hjertet. Smerten der.
Du og Angela tror at jeg var sammen med Menti,
min pequeno javali, for pengene, men det er løgn.
Pequeno javali?
"Lille villsvin" på portugisisk.
Jeg er halvt brasiliansk, og også halvt italiensk og halvt fransk.
Det er…
Hva gjør grevinnen her i Boston på dette veldig dyre hotellet?
-Takk. -Jeg er her for å stanse deg.
Jeg vet at du og Angela planlegger å stjele maleriene mine.
-Tilstå, Fletch. -Hvordan vet jeg at du ikke tok maleriene?
Eller fikk greven kidnappet eller myrdet?
Jeg elsket Menti og ville ikke gjort noe som skadet ham.
Jeg stjal ikke maleriene. Om jeg skulle drept noen, ville det vært deg.
Bli med opp på rommet mitt. Jeg har noe å vise deg.
Det kommer ikke til å skje, Deres Høyhet.
Greit. Jeg går opp og kommer tilbake og viser deg. Bestill en drink til meg.
Grazie.
Ok.
-Morris, jeg ville komme innom. -Jeg kunne ikke… Han bare kom.
-Du liker dette, hva? -Ja, veldig.
Det er svært tilfredsstillende. Ingen barnevakt i dag?
Kona måtte til legen. Barnepiken kunne ikke.
-Terapihunden hennes har bursdag. -Jeg sender gjerne en gave til den.
-Er du her for å tilstå? -Nei, men jeg har noen ideer.
Vi jobber ikke sammen om denne saken, Irwin.
-Bare hør på meg. -Hva er det som skjer?
Hva? Hendene kan sprade nakne rundt, men vis aldri frem et par tær?
La oss snakke om de mistenkte. Nummer en. Tatiana Tasserly, Owens eks.
-Som du var innom i dag. -Ja.
Kanskje hun ikke visste at Owen var borte og ville gi ham skylden.
-Hvorfor det? -En bitter skilsmisse.
Hun vil ha kontroll over selskapet og foreldreretten over datteren.
Tatiana Tasserly tok en yogatime den kvelden.
Vinyasa eller bikram? Det kommer vi tilbake til.
Hun kan ha betalt noen for å gjøre jobben. Så er det naboen, Eve.
Hun har nøkler til Owens hus, hun mater fiskene når han er bortreist
og er tilfeldigvis forelsket i ham. Hun innrømte det.
Ok. Det du gjør nå, kalles å påvirke vitnene.
Du trygler om å bli arrestert.
Kom igjen, du vil ha meg i frihet
så jeg kan løse dette, og du kan ta æren for det.
Det går fint, se på kua. Se på herr Mø. Pappa må snakke med morderen nå.
Jeg har ikke arrestert deg fordi jeg liker å se deg lage trøbbel for deg selv.
Eve har et motiv. Avvisning, sjalusi.
Jeg håper at det ikke er henne. Jeg liker henne.
Så medlidende.
Og så er det selvsagt Tasserly selv. Det er hans hus.
Tasserly var på et fly til Paris klokken 17.27.
Han hadde god tid til å drepe før det.
-Rettsmedisinsk sier at hun døde 21.00. -Stoler du på dem? De er rare.
-Motivet? -Han har vært gal siden kona forlot ham.
Og noen brøt seg inn i huset hans i går.
Vet ikke hvem. Jeg så ham ikke godt, men han hadde skjegg.
Kan ha vært Tasserly. Han kan være tilbake.
Brøt han seg inn hos seg selv?
-Et forbrytergeni. -Personen ville ikke bli tatt.
-Tok han noe? -Ikke som jeg så.
-Er du Lakers-tilhenger? -Hva tror du? Hva med deg?
Hva tror du?
-Charlie… -Jeg skjønner, Charlie.
Jeg ville også grått om jeg likte Celtics.
-Den mistenkte forlater bygningen. -Saktefilm, han slipper unna!
Pass deg, han arresterer deg når du blir pensjonist.
Ta det rolig. Han er ikke sikker på hvem som skjøt Lincoln.
Ta deg en pause.
Kan noen løse en forbrytelse? Hva?
Kan du bare…
-Takk. Gå først, du. -Ok.
Er du…
-Skal vi opp? -Gud velsigne henne.
Han beveger seg.
Om han drar ut av staten, vil jeg se hvor han drar.
-Blir du med? -Nei.
"Nei." Sånt liker jeg.
Kolibrier har en metabolisme som er 77 ganger raskere enn vår.
Jeg vet om en blandingsslankekur som snart kommer.
Hvordan går det?
-Bra. -Er du her for sjømaten?
Nei, jeg skal hente noe i båten.
Jeg kan ikke spise det. Jeg er allergisk mot skalldyr.
Å ja? Fint å se deg.
-Men jeg kan spise… -Takk.
Ok, ha det.
Jeg er allergisk mot skalldyr, så… Nei. Ok. Vi ses.
Kom inn, Jack. Spar litt mais til meg. Og potetsalat. Det er alt jeg kan spise.
Beklager. Det er bare meg, Ronald.
-Alt er i orden. -Hei, Ron.
Du kan rømme Men ikke gjemme deg
Du kan gjemme deg, men jeg skal finne deg.
Takk.
Tusen takk. Vi er Hot Sardines. For en nydelig dag.
Lukten av hav og penger i sommerbrisen.
Denne heter: "Møt meg på bunnen av flaska."
Den handler om å drikke. Noe noen av dere kanskje vet noe om.
-Har du tillatelse til å gå om bord? -Ja. Båteieren tekstet meg akkurat
og spurte om jeg kunne sjekke. Han kan ha lagt igjen noe om bord.
-Ja. -Og hva heter eieren?
Ronald Horan. Han sa at han kan ha lagt igjen undervisningsplanen sin.
-Visste du at han er professor? -Visst faen. Ronnie skryter alltid av det.
-Ja. -Hva heter du?
-Sydney Blake. -Jeg heter Kenton Alfred.
Jeg er klubbens kommandør.
-Faren din er vel ikke Jefferson Blake? -Det er onkelen min.
Ja da.
Onkelen din og jeg fant på litt ugagn på Exeter.
Vi stjal en gang en paradevogn og…
…og krasjet den rett i en målstolpe.
-Vi var litt drita. -Å ja. Selvsagt.
Ingenting er som de rikes moro uten konsekvenser.
Hvordan har han det i dag?
Har du ikke hørt det? Vi mistet onkel Jeff.
-Nei, så leit. Hva skjedde? -Han svømte rett inn i en båtpropell.
-Å nei. -Jo. Den moste ham, rett og slett.
-Herregud! -Skikkelig grisete.
Han så ut som en saus. Det var ikke bra. Vi ses.
-Mr. Fletcher. -Morris.
-Er du virkelig førstebetjent? -Ordføreren ga meg den rangen
etter at jeg løste drapet på et byrådsmedlem.
Hun ble stukket flere ganger med en ishakke i badekaret sitt.
Om man jobber med politikk, må man vel bade ofte.
Vi har fått overvåkningsbildene fra en butikk rundt hjørnet.
Der de lager karameller?
Og bildene viser at Laurel Goodwin går sammen med en mann
-med din kroppsbygning og høyde. -Det utelukker ikke Tatiana eller Eve,
eller at noen betalte noen for å gjøre jobben.
-Så du ansiktet hans? -Han hadde en lilla kaps med gul logo.
-Akkurat som den du går med. -Kødder du med meg? Kom an.
Vær ærlig. Kødder du med meg?
Når har du opplevd at jeg har køddet med deg?
Ok, jo da, det skjønner jeg.
Men det er nok en Minnesota Vikings-kaps.
-Har du noen teorier? -Ja.
Irwin Maurice Fletcher, jeg arresterer deg for drapet på Laurel Goodwin.
Kom an! Så urettferdig. Kan du gjøre noe? Si rettighetene mine på italiensk.
-Jeg har virkelig pugget. -Kom.
Ok. Au.
HOVEDPOLITISTASJON BOSTON BY
Andy, det er meg. Så fint at du er våken. Jeg trenger…
Hva er du? Da er jeg veldig glad for at du er våken.
Ja, hva har du ikke på deg?
Herlighet, du våknet i et uskikkelig humør.
Hva? Jeg må ikke ha noen grunn til å ringe deg.
Jeg ringte bare for å høre stemmen din.
-Spre beina. -Og du må betale kausjonen min.
Kom igjen? Er det på grunn av bussen? Det var ikke personlig ment.
Du kan gå nå.
Hvordan kan jeg gjøre det godt igjen? Har du bagasje?
-Du kan få ta meg ut på middag. -Jeg kaster meg heller i Boston Harbor.
Det høres ekstremt ut. Heia Lakers.
-Hei. -Jeg har politirapporten du ba om.
Jeg har sendt den kryptert til deg.
-Bra. Hva er passordet? -Dra til helvete.
Ikke vær en drittsekk.
passord: dratilhelvete
Ok.
Tasserly, Owen Med stump gjenstand
klage på støy
overfall og vold
Mr. Tasserly slo Mr. Fisher
med en stump gjenstand (hesteskulptur i bronse)
elleve sting toksikologirapport
Hvordan våget du å etterlate meg på hotellet i går?
Grevinne de Grassi har aldri blitt forlatt ved bordet.
-Hva gjør du? -Du hadde rett. Hotellet er for dyrt.
Jeg får ikke Mentis penger. Alle midlene er frosset.
Hvorfor kom du hit?
Hvorfor skal grevinne de Grassi bo på et for dyrt hotell
når nesten-sønnen hennes er her
-i et stort hus rett ved fine handle… -Du kan ikke bli her.
Hva ville stakkars, døde Menti si om han visste at jeg bodde på et snuskete hotell?
Nei. Ikke glad.
-Hvor er rommet mitt? -Beklager, jeg…
Jeg er her for å jobbe. Du vil være i veien.
Det kan du vedde den store kuken din på. Jeg skal holde øye med deg.
Ok, du kan bli én natt, og så skal vi finne et middels hotell.
Hva betyr "middels"? Kom hit, Fletch. Sett deg.
Jeg skal vise deg det jeg ville vise deg på hotellet
da du etterlot meg med regningen. Jeg fant dette i villaen.
Angelas bilder.
Visste du at Angela gikk på universitetet i Boston et år?
-Nei, det ble aldri nevnt. -Vet du hvem det er? Snu det.
Owen Tasserly. Visste du at de var venner?
Hun kan ha nevnt det. Andy arrangerte alt.
Hør på grevinnen.
Angela er ikke pålitelig. Hvorfor er hun ikke her?
Hun prøver å finne faren sin, mannen din.
Fletch. Jeg vet at dette er dårlige nyheter for deg.
-Hvor er dusjen? -Vil du ta en dusj?
Nei, du må ta en dusj. Du stinker. Jeg skal lage drinker.
-Grevinne, vær så snill. -Jeg fant en død fisk i akvariet.
Ok, vi skal tenne et lys for den.
-Kan du være så snill… -Jeg er så lei meg. Min Menti er død.
Min chiromante forteller meg at kidnapperne har drept ham.
Hvor ble det av klærne dine? Hva er en chiromante?
Hva sier man… en spåkone.
Hun sa at de tok Menti, la ham i en kiste,
fylte den med katter og begravde ham levende.
-Fryktelig. -Det høres usannsynlig ut.
Dette er ikke tidspunktet for en spøk. Menti er allergisk.
Skal jeg lage negronier til oss?
-Ja da. -Ok.
Gå og kjøp gin, vermut, Campari og appelsiner.
Kan jeg få badet for meg selv?
Du spankulerer naken omkring, men jeg vil ikke ligge med deg.
Du kom inn hit.
Ikke ha for mye vermut i negronien min. Skynd deg.
Jeg ser Fletcher. I smuget, på vei mot din ende av gaten. Over.
Oppfattet.
Å nei!
-Er du Irwin? -Kall meg Fletch.
HORAN-GALLERIET
-Det er virkelig usedvanlig. -Ja, det er det.
Han ber om 25 millioner. Mitt råd er å tilby 20.
-Ok. Tilby ham det. -Fantastisk.
Hei, unnskyld meg, vet du hvor jeg kan få kjøpt fyrverkeri?
Ja, i New Hampshire.
Hvor er du? Jeg har ringt et par ganger.
Advokaten min har sagt at grevinnen er i Boston.
Har hun prøvd å kontakte deg?
Jeg kommer til Boston i morgen. Flyet lander 17.32.
Kan du hente meg? Jeg savner deg. Ciao, amore.
Hva faen?
Det var tenåringer. De drakk. Beklager det med vinduet ditt.
Denne båten er privat eiendom.
-Ja. -Ingen får gå om bord utenom meg,
og jeg skal få meg egne vakter.
Jeg kjenner dem som pleide å bevokte Peter Wolf.
-Helvete. -J. Geils band?
Nei. Vaktene mine kommer i løpet av én time. Takk.
Kom igjen. "Angel is a centerfold"?
Jeg vet ikke hva det er, og håper at jeg aldri får vite det.
-Hvor lenge har dere vært vakter? -Omtrent åtte år.
Jeg har aldri trengt noen våpen, for jeg har en indre ro.
-For… -Vi går og undersøker det.
-Kom igjen. -Jeg kommer. Jeg skal hjelpe dere.
Det er ganske mørkt, så vær forsiktig.
-Ok, Marv. -Takk.
Det var bare de fulle ungdommene.
Det fant nok på revestreker og prøvde å få visninger på nettet,
prøver å bli virale. Jeg har gjort dette i 21 år.
Da jeg var 17 stanset jeg et innbrudd i Caldor,
og da tenkte jeg at dette er for meg. Jeg fikk fyren til å snuble, men likevel.
Liker dere J. Geils? "Freeze-Frame"? "Love Stinks"?
Horan har aldri hørt om dem.
Jeg kan skjønne "Whammer Jammer". Den første plata. Hvem hører på den?
Instrumental med munnspill. Men "Centerfold"?
-Du må få deg litt søvn. -Herregud. Nei, det må jeg ikke.
Jeg sa at jeg ikke ville ligge med deg.
Dette er min seng, grevinne. Det fins tre andre rom.
-Har du funnet maleriene mine? -Jeg så ikke etter maleriene.
Den onde Angela har forhekset deg.
Bare så du vet det, er jeg vill etter Angela.
Jeg har tenkt å fri til henne.
Nei. Ikke kast bort ditt tredje ekteskap på henne.
Menti var mitt tredje ekteskap, og han var den beste så langt.
Du og Angela burde bli kjent. Jeg tror dere ville bli venner.
-Hun hater grevinnen. -Jeg tror at hun ikke kjenner grevinnen.
-Prøver du å forføre meg? -Det er absolutt ikke det som skjer nå.
-Ok, kanskje denne ene gangen. Kom. -Ok, jeg skal gå til ett av gjesterommene.
Bravo, Fletch.
Du har bestått prøven. Nå kan du bli svigersønnen min.
For en fin, hårete brystkasse.
-Du har en fin brystkasse. -Takk.
Morris!
-Herlighet, Griz. -Beklager.
Jeg har noe til deg. Det skjedde noe på Mayflower yachtklubb.
Noen ungdommer satte opp fyrverkeri. Og de landet feil på en yacht.
-Ja? -Yachten tilhører Ronald Horan.
Fletcher sto parkert utenfor Horan-galleriet.
Ja. Så tror du at…
Den dumme idioten hadde noe med det å gjøre?
-Visst faen. -Ja. Visst faen!
-Han sa at han het Ralph Locke. -Derfor ville jeg treffe deg.
Vær forsiktig med å gjøre forretninger med ham.
Takk, dette setter jeg pris på.
Jeg har savnet deg.
-Jeg har savnet deg også. -Så mye.
Ok. Ja da. Har grevinnen prøvd å kontakte deg?
-Ja. -Helvete. Hva driver hun med?
Hun spionerer på meg.
-Hvor bor hun? -I huset med meg.
Tuller du? Hvordan kunne du la henne bo der?
Hun dukket opp med koffertene. Jeg får henne ikke ut.
Har du ligget med henne?
-Nei, jeg sov på det andre rommet. -Jeg tror deg ikke.
-Hvorfor løy du for meg om Tasserly? -Hva prater du om?
Du sa ikke at du gikk på college her ett år og kjente Owen Tasserly.
-Det sa jeg jo. -Nei.
Du sa du fant huset på et nettsted for luksushus.
Nå begynner du å bli paranoid.
Jeg tror Owen Tasserly drepte Laurel Goodwin.
Han ble arrestert for å ha delja naboen i hodet. Han er voldelig.
-Han kan ha delja Laurel i hodet også. -Owen er ikke en seriedeljer.
Han går gjennom en skilsmisse. Han misbruker stoff. Han er et vrak.
Ja. Han fortalte alt om det. Stakkar.
-Hva? Snakker du med ham? -Ja. Han er en gammel venn.
-Driver Owen med kampsport? -Hva? Nei.
-Har han skjegg? -Hvordan skal jeg vite det?
-Du sa at du snakker med ham. -Man kan ikke høre et skjegg.
Kanskje dere FaceTimer eller sender SMS-er.
Jeg har hatt en lang flytur og er trøtt. Du angriper meg med spørsmål.
Ok. Unnskyld.
Grazie.
-Angela! -Sylvia!
Vi skal lage middag til deg.
Ok, hør på dette.
Ronald Horan blir etterforsket for mulige falske forsikringskrav
-for et innbrudd i galleriet. -Hva gjør Irwin med ham?
Du ba meg også lete i italienske aviser. Se der.
Hva står det?
På engelsk.
Fletcher er på en pressekonferanse om kidnappingen
av grev de Grassi, faren til Angela de Grassi.
Andy, Angela.
Kidnapperne krever å få et Picasso-maleri fra grevens samling,
men Angela sier at maleriet er stjålet. Skal vi hente inn Fletcher?
-Ikke ennå. Fortsett å lete. -Ok.
Vent litt.
Vi er sammen som en familie. Om bare Menti hadde vært her.
Kjære pappa.
Grazie.
Jeg skal åpne.
-Hvem er det? -Ingen du kjenner.
Kjenner jeg dem?
Dekk på til en til.
-Owen! -Angela!
Velkommen til ditt eget hus. Ciao, amore.
Dette er kjæresten min som har bodd her. Og Sylvia, stemoren min.
Jeg vet det. Vi ser ut som søstre.
-Du har litt av en kunstsamling. -Takk.
-Er det min skjorte? -Nei. Kanskje.
-Du er kunsthandler, ikke sant? -Kunstmegler.
-Har du lært noen kampsport? -Thaiboksing.
Thaiboksing.
Jeg skylder deg en stor unnskyldning for den kvelden.
Hva skjedde?
Jeg låste meg inn fordi jeg trengte noe fort.
Jeg trodde ikke noen ville bo her etter det drapet.
Jeg visste ikke at det var deg, ellers ville jeg ikke gjort det.
-Hva gjorde du? -Ga meg juling.
-Hva var det som hastet sånn? -Noen medisiner.
Medisiner? Mot hva?
En sjelden sykdom. Segenese.
Det er en magegreie.
Man får den etter å ha spist for mye grøt.
Kom igjen. Fortell sannheten.
Jeg snek meg inn for å hente et glass oxy jeg hadde i skuffen.
Jeg dro tidlig fra Paris fordi… Jeg vet at jeg trenger hjelp. Men jeg var svak.
Kom du for å treffe meg eller for å finne mer oxy?
-Kan jeg ikke komme for begge deler? -Du må komme deg på avvenning.
Er det noe mer du vil fortelle?
-Hvor er maleriene mine? -Hva prater hun om?
Er Picassoen her?
-Sylvia. -Hva?
-Nå er du latterlig. -Nei.
Owen vet ingenting om maleriene du og forbryterbroren din stjal.
Der har vi det.
Mine damer.
Rothko, Lee Krasner, Miro…
Mine damer.
-Hvor er Frida Kahlo? -Owen, hvem er disse bråkete italienerne?
-Takk for at du kom, Tatiana. -Å, helvete.
Hva? Frank!
Frank? Dette er Ralph. Han leier huset mitt.
Han sa at han var Frank Jaffe fra Sentinel. Så intervjuet han meg.
Det fins en forklaring.
Dro du hjem til kona mi og lot som du var journalist?
Jeg har hatt et visst ry som reporter.
-Hva driver du med? -Hva foregår her?
Det skjer mye nå.
-Hva har du gjort? -Han har drept Frida Kahlo.
Jeg visste du var en bedrager. En stilredaktør?
-Han vet ikke hva implisitt betyr. -Vet ikke hva impli… Hva faen?
-Det er best du forklarer deg. -Det er ikke en kort…
Herlighet! Faen! Du må slutte å slå folk!
-Jeg ringer til politiet om ham. -Ja da. Spør etter førstebetjent Monroe.
Han er smart. Bruk navnet mitt.
-Hvilket? Fletch? Frank? Ralph? -Stans!
Nå må alle roe seg ned. Nå er det nok. Du! Ja. Legg vekk mobilen din.
Trekk pusten nå, alle sammen. Hør på meg. Fletch har etterforsket drapet.
Det er sikkert derfor han var hjemme hos deg, Tatiana.
Jøss, hva er det som lukter så godt? Holder dere på med et sedermåltid?
Der er du, Eve.
-Hvem er dette? -Selvsagt er du her.
Hvorfor er du her? Og hvem er dette?
Jeg vet ikke. Vi møttes på gaten. Han ville treffe deg.
-Jeg slapp ham inn. -Kult.
-Er du Irwin Fletcher? -Ja, det er meg.
-Jeg mener, nei. Jeg sier alltid feil. -Jeg heter Bart Robinson.
-Jeg var forlovet med Laurel Goodwin. -Ok. Hei, ingen blir skutt i dag.
-La oss få deg edru. Få i deg litt kaffe. -Kom til Sylvia.
Dette er Sylvia. Hun skal gi deg mat.
-Alt skal gå bra. -Hva slags mat?
Få deg noe å spise. Vi skal ta oss av deg.
Hva er det? Er det oxy?
-Jeg har resept. -Nå? Seriøst?
Jeg sa det. Sprit og piller, det går galt.
-Folk er glad i deg. -Eve.
Owen! Du skrev ikke under på det jævla dokumentet!
-Unnskyld meg. Hunden tisser på teppet. -Å ja, hun er sulten.
Jeg må dra.
-Hva? Hvorfor det? -Bravo.
Dette er noe jeg må gjøre nå, og jeg vil ikke bli kryssforhørt.
-Få det ut, kompis. -Få det ut.
-Du er umulig. -Dette er nydelig.
Skal du ikke fortelle meg noe?
-Ikke gjør dette, Andy. -Du er ute på tynn is.
-Angela, ikke sant? -Er jeg ute på tynn is?
Herregud.
Mr. Horan, så fint å se deg. Serveringen i klubbhuset stenger snart.
-Du får komme deg inn. -Vi må skynde oss.
-Om de er stengt, er det… -Takk.
-Hei, kommandør. -Hei, Ron.
Helvete.
Du har fortsatt ikke forklart hvorfor du unngikk meg.
Det gjorde jeg ikke. Jeg prøvde å beskytte deg.
Du lyver. Forventer du virkelig at jeg skal tro på det?
Jeg sa jo at jeg blir etterforsket. Folk følger med på alt jeg gjør.
Kom igjen, Ronald! Du kunne fortalt meg at du har solgt to av maleriene mine!
-Au da. -Hva i all verden…
Mr. Locke.
-Fletch? -Hei.
-Hva gjør du her? -Jeg var bekymret. Jeg bekymrer meg.
Det behøver du ikke. Maleriene er her. Vi kan redde Menti.
Kom inn, du er som en våt hund.
Dustesko.
Ronald var professoren min på Harvard. Og elskeren min.
Ikke se så stolt ut, da. Hun er ikke flink til å velge menn.
Så du stjal maleriene og ba ham selge dem?
De er egentlig mine. Men før jeg møtte deg,
sluttet Ronald å svare meg, så jeg ble overrasket da du sa at han hadde solgt to.
Jeg planla å holde avtalen med deg.
Jeg var bare bekymret for at jeg ble overvåket.
-Jeg tror deg, Ronald. -Jeg har undersøkt litt.
Det ser ut til at din fars malerier ble stjålet under andre verdenskrig.
Om de tilhører noen, er det den italienske republikken.
-Vent. Gikk Owen Tasserly i klassen din? -Ja, begge gikk i Ronalds klasse.
Hvorfor er det viktig? Hvorfor er du besatt av Owen Tasserly?
Du løy om Tasserly, og jeg vet hvorfor.
-Hva prater du om? -Owen drar ofte til Europa.
Så han hjalp deg å stjele maleriene fra din fars villa.
Laurel Goodwin fant det ut, og han drepte henne.
Men i stedet for å angi Tasserly, lot du meg få skylden.
Alt du bryr deg om, er maleriene.
Politiet har en video av Owen og Laurel. De trodde det var meg på grunn av kapsen.
Bare du vet om Lakers-kapsen min, så du er medskyldig i drap, og en løgner.
Og du er en kaldhjertet slange.
Hva? Ok.
Ok, jeg tok feil. Du er ikke skurken. Han er skurken.
Kan jeg ta tilbake noe av det jeg sa?
-Ta på dere disse. -Ok. Kan du… Et øyeblikk.
Jeg er lei for det. Jeg tok feil.
Men du må innrømme at det var en god teori.
-Jeg gikk bare glipp av… -Hold kjeft! Ærlig talt.
Hva driver du med, Ronald?
Jeg var i en knipe. Du burde ikke sendt Fletch for å sette støkk i meg.
-Hvorfor drepte du Laurel? -Jeg har undersøkt deg.
Du er en akseptabel gravejournalist.
Jeg kunne ikke ta sjansen på at du skulle snuse i sakene mine.
-Jeg måtte ha deg vekk. -Jeg føler meg vel smigret.
Førstebetjenten var hos meg i dag.
Da fant jeg ut at jeg må reise til utlandet
med maleriene, og rydde opp i løse tråder her.
-Hvordan visste du om Lakers-kapsen? -Mordere får beholde noen hemmeligheter.
-Ta på dere håndjernene. -Du har ikke planlagt å dra ut på havet
og binde oss sammen og kaste oss over bord?
Jeg planla allerede ett drap i kveld. Hvorfor skal jeg ikke begå to?
Au da.
-Kutt ut dette tøyset, Ronald! -Ja!
Hever dere stemmen igjen, setter jeg på høy musikk.
Kan jeg få velge? For EDM… Hva som helst annet.
-Dixieland-jazz, bluegrass. -Ta på håndjernene, din dust.
-Du er syk! -Han har ikke vært forkjølet på 20 år.
-Jeg burde skyte dere nå. -Ronnie!
-Hjelp! -Hjelp, han har en pistol!
Ronnie! Hva i helvete driver du med der nede?
Å nei!
-Hei, Fletch. -Hei.
Så whiskyen må være en fin single malt.
Det er et sykehus, men vi ser hva vi får til.
-Hva med øl? -Spiselig cannabis gir meg luft i magen.
-Horans båt er den… -Det ble en fin kveld.
-Når det gjelder været. -Beklager. Ingen malerier.
-Hva? Nei, det er umulig. -Vi lette overalt.
Vi skar opp madrassene, rev løs panelet. Det er ingen malerier der.
-Det er umulig. -Vent, hvordan fant dere meg her?
Med det som skjedde her i går kveld, regnet jeg ut at Horan eide båten,
og at du sto parkert utenfor galleriet hans.
-Jeg regnet ut det. -Ja, det vet jeg, Griz,
men da jeg sa "jeg", mente jeg… Griz regnet det ut.
Så, jeg møtte Horan, og det var noe ved ham som gjorde meg mistenksom.
Så vi gravde litt og fant ut at han hadde masse gjeld
og ble etterforsket for falske forsikringskrav.
-Det fant jeg også ut. -Og…
-Jeg sier det bare. -Griz fant det ut. Og da slo det meg.
-Oss. -Oss.
Horan drepte Laurel Goodwin.
Vi dro for å arrestere ham. Han var ikke der, og vi antok at han var her.
-Hvordan forbandt dere ham med Laurel? -Han desinfiserte alltid hendene.
Og hadde beholdere for penner, rene og skitne.
-Bakteriefob. -Ja. Ta en kikk på dette. Se på videoen.
Se helt på slutten.
-Se der. -Hva? Jeg ser ikke…
Han rykker hånden bakover fordi hun berører huden hans.
-Bakteriefob. -Ja.
-Men den mannen har svart hår. -Jeg fant billig svart hårfarge.
Så hvordan visste han hvem jeg var? At jeg går med en Lakers-kaps?
Husker du bildet av deg fra en artikkel i La Repubblica?
Ja da.
Jeg hadde på meg lykke-kapsen min. Og jeg zoomet med Horan. Jeg er en idiot.
-Takk. -Ja. Endelig er vi enige.
Ok, men hvorfor Laurel Goodwin?
Laurel Goodwin fulgte Horans timer ved Harvard.
Horan hadde levert kunst til Tasserlys hus, så han hadde nøkkel.
Han lokket henne dit for å snakke om karrieren hennes.
Hun var bare et passende offer.
-Han ville gi Fletch skylden. -Stakkars kvinne.
Den drittsekken! Han ville drepe meg også.
-Jeg drar til stasjonen. -Ja.
La meg bare si at jeg er glad vi løste saken.
Sammen.
-Vi? -Vi.
-Vi tre. -Nei.
Vi løste saken.
-Vi. -Nei.
Du kom barbeint inn på kontoret mitt og vekket ungen min
-med en liste over mistenkte uten Horan! -Vel…
Du fikk juling på en båt og ble nesten skutt i trynet. Det gjorde du.
-Jeg går til bilen. -Jeg vil savne oss.
Men bare du kunne sneket deg inn på et sånt sted og passet inn.
De slipper meg ikke inn på et sånt sted. Og jeg er førstebetjent.
Jeg vet det.
Fordi du er jødisk. Det er ikke riktig.
L’chaim.
Hvorfor sa du det ikke?
Dette ville vært mye lettere om jeg hadde visst alt.
-Jeg kunne ikke betro deg alt. -Hvorfor ikke?
-For som du sa, er du en idiot. -Så du brukte meg bare hele tiden?
Nei, Fletch. Det er bare det at jeg forelsker meg i idioter.
Jeg er kanskje en idiot, men jeg reddet livet ditt.
Det gjorde du ikke. Den jenta reddet oss begge to.
-Tja… -Hva het hun?
-Grizzly. -Vet du hva? Jeg fikk aldri vite…
Vent litt.
-Dette er en artig sang. -Griz, en siste ting.
Jeg vet ikke hva du egentlig heter. Jeg må vite det.
Griselda. Og jeg er ikke flau over navnet mitt.
-Det burde ikke du være heller. -Takk.
Det er mye annet du kunne vært flau over. Som arroganse, hvite privilegier, føtter.
Takk for at du reddet meg, Griselda.
-Om jeg får si… -Hendene vekk fra bilen.
Hva faen vil du?
Hei, Frank. Vil du fortsatt ha en eksklusiv reportasje?
KUNSTKJENNER MYRDER BARISTA MORDER DREPT
-Menti, hvordan går det? -Buongiorno.
-Hvordan var Kanariøyene? -Du organiserte alt helt ypperlig.
Det viser seg at grevinnen faktisk elsker deg.
Hun tilga til og med Angela. Hun er bemerkelsesverdig.
Det er hun.
Og til Angelas forsvar visste hun ikke om drapet.
Jeg tror hun stjal maleriene så grevinnen ikke skulle få dem.
-Jeg tror hun misliker å dele deg. -Hvor er damene nå?
De bruker pengene dine.
Jeg har maleriene i en varebil i en garasje i nærheten.
Jeg har tenkt på noe. Hva om du beholder dem?
Det mener du ikke.
Det er bedre for familien min om maleriene er borte.
Er du helt sikker på det? Maleriene er verdt omtrent… jævlig mye.
De ble stjålet av fascistene i første omgang.
De ga meg alltid skyldfølelse.
-Grazie. -Grazie til deg også.
Angela er datteren min. Jeg kan tilgi henne. Kan du?
-Jo, men hun har dumpet meg. -Har hun dumpet deg?
Kanskje jeg en dag vil forstå sex bakfra.
-Che cosa? -Italiensken min er veldig god.
Mio dio!
-Pappa? -Sei una visione?
Jeg er ikke et spøkelse.
-Pappa! -Ang.
Alt er i orden. Jeg må tilstå noe for dere begge.
-Vi lot som jeg var kidnappet… -Hvorfor gjorde du det?
…for å finne ut hvem som tok maleriene. Vi avgjorde at det…
Saktefilm-Monroe.
Har du ikke flere saker?
-Nei, jeg har løst alle. -Å ja? Mazel.
Jeg har noe til sønnen din. Jeg skulle sende den til kontoret.
-Er ikke den bedårende? -Kona vil elske den.
-Har du funnet maleriene ennå? -Nei, men politiet er på utkikk
etter en 1998 turkis Ford Econoline-varebil.
Registreringsnummer Victor, Gary, 2, 7, 0, Sam.
-Visstnok registrert på en I.M. Fletcher. -Jeg ga fra meg den varebilen.
Så om vi stanser den, vil vi ikke finne de stjålne maleriene?
Du er ustoppelig, Morris. Du ville blitt en god reporter.
Nei. Jeg vet ikke hvem folk hater mest. Politifolk eller reportere.
Politifolk. Ha det.
-Enterprise Exotic bilutleie. -Hei. Hør her.
Det oppsto familieproblemer, og jeg kan ikke levere tilbake bilen.
Så jeg parkerte den i et smug rett ved Utica,
-og har du sett, noen stjal skiltene. -Å, herlighet.
-Så noen kan bare hente den. -Nei. Du må anmelde det til politiet.
Beklager. Linjen er veldig dårlig.
-Menti. -Grevinne de Grassi.
-Si? -Dette har kommet til deg.
Bare ett? Fletch, du er en dritt.
-Jeg tror det er Munch. -Dette kan ikke være ekte.
BRUK DETTE TIL Å HUSKE LAUREL OG HJELPE FAMILIEN HENNES
Det er nydelig, Mignon.
MELLOM-AMERIKA
Som gutt dekket Edgar Arthur Tharp jr.
veggene med bilder han hadde revet ut av bøker og blader,
av cowboyer, indianere, bøfler…
Hei, Frank.
Hvorfor sendte du meg det jævlig stygge maleriet?
-Jeg kastet det i søpla. -Vær så god.
-Hvor er du nå? -Raker deg ikke.
Jeg trenger deg til en sak. Det skjer ting hos March News Corp.
Gamle March skal pensjonere seg, og den idiotiske sønnen skal ta over.
-Du må dra til Chicago så snart som… -La meg stanse deg der.
Jeg har sluttet som reporter, og ikke noe beløp får meg til å skifte mening.
Flott, for lønna for dette er omtrent ikke noe beløp.
-Kom igjen, Fletch. Kjeder du deg ikke? -Ikke ennå. Ha det.
Vent. Ikke legg på.
Og det jævlig stygge maleriet, få det taksert før du kaster det.
-Hva? Tay! -Hva?
Hvor er søpla? Gi meg…
Fem stjerner.
Tekst: S. Marum