«Ред Сокс» грають з «Янкіз» у «Фенвей-Парку».
П'ять зірок.
Для містера Лока
ЛОС-АНДЖЕЛЕС ЛЕЙКЕРС
Поліція Бостона.
Привіт, це І. М. Флетчер, адреса Юніон-Парк, п'ять.
-Ну, і? -Тут на першому поверсі вбита жінка.
-Яка жінка? -Убита.
Просто це загальна лінія відділка.
Для планування зустрічей, таке всяке.
А це дзвінок ввічливості.
Ввічливості? У вас убивство, дзвоніть 911.
Ну, ситуація вже не зовсім невідкладна, розумієте?
Так, це не убійний відділ.
А переказати їм зможете? Адреса Юніон-парк, п'ять.
Вони по вбивствах. Їм буде цікаво.
Ой.
-Ви Флетчер? -Так.
Я сержант-інспектор Монро.
Інспектор? Як у Скотленд-Ярді?
-Це Ґріз. -Вітаю, містере Флетчер.
Містером Флетчером мене мама зве.
-Для вас я Флетч. -Ви з'їли якийсь фрукт?
Так, грушу. Як ви дізналися?
Тут явно одного бракує.
Ґріз, оглянь вхід.
Добре.
-Ваше ім'я та прізвище? -І. М. Флетчер.
Я. Є. Монро.
Ім'я та прізвище повністю.
Ірвін Моріс Флетчер.
Сфоткали, коли позіхав. І не дали перезняти.
Уявляєте?
Чим ви її вдарили?
Я її нічим не бив.
Це ваше житло?
Винаймаю на кілька тижнів.
Його власник – Овен Тассерлі.
Розкішне, як на одну людину.
Поки ви не подумали, що я багатий вилупок, то це не так.
У мене дівчина грошовита. Вона за це платить.
-І де вона? -У Римі.
А я щойно звідти прилетів.
Оглянула вхідні двері.
Там ключ блокується і засув,
нема ні відбитків ніг, ні слідів злому.
Молодець, Ґріз. П'ять балів.
Як звати вашу дівчину?
Анді. Анджела.
Анді Анджела. Запиши, Ґріз.
-Анджела де Ґрассі. -Її ви теж убили?
Дозвольте нагадати: я повідомив про вбивство
і дочекався вашого прибуття.
-Давно п'єте? -А, ну,
перше пиво я випив у 12 років.
Нате, Ґріз.
Я вам не офіціантка.
Я розумію. Але подумав: може, потрібні мої пальчики.
Бачите? Я співпрацюю.
Слухай… Вибач, не знаю, як тебе. Речовий доказ?
Дати ковдрочку?
Знаєш що, Ґріз?
Порозпитуй містера Флетчера.
Хочете, щоб стажерка мене допитувала?
Уперед, Ґріз.
Добре.
Містере Флетчер, чи були ви знайомі з жертвою, Лорел Ґудвін?
-Ми ще не називали імені жертви. -Зараз черга Ґріз.
Ніколи її не бачив. Принаймні за життя.
-Який у вас був рейс? -«Аліталія».
Приземлився о 20:46.
Але в поліцію зателефонували о 23:09.
Я заїжджав у «Таверну Воррена» вечеряти.
Докази надасте? Може, зберігся чек?
Я платив готівкою.
-Ким ви працюєте? -Я журналіст-фрілансер.
Останні два роки подорожував Європою і писав про мистецтво.
У містера Тассерлі непогана мистецька колекція.
Так.
Пауль Клее, кінь Деґа.
Біля акваріума я бачив Воргола.
У мене є одна гіпотеза.
Гадаю, жертва завадила крадіжці картин.
Злодій перелякався, гепнув її по голові й дременув.
Давайте без аматорських розслідувань.
Я був журналістом-розслідувачем, мав сяку-таку репутацію.
Я можу допомогти з цією справою.
А я у старшій школі грав на трубі. Але Майлзу Девісу порад не давав.
Мовчіть і кажіть.
Це поєднання команд збиває з пантелику.
Містере Флетчер, чому ви в Бостоні?
Я пишу книжку.
Біографію Едґара Артура Тарпа-молодшого.
Художника-ковбоя.
-Чули про нього? -Мені ближчий Ремінґтон.
Не сумніваюся.
-Продовжуй, Ґріз. -На чому я зупинилася?
Вибачте, мене збивають ноги містера Флетчера.
Чого, Ґріз? Ноги люблять свободу.
Бачу, вам обом промило мозок взуттєве лобі.
Боже… Містере Флетчер, послухайте.
Якщо ви все-таки вбили цю молоду жінку, саме час зізнатися.
У мене вдома мала дитина. У вас є немовля в домі?
Я не відмовився б зараз поспати.
Інспекторе, ви ж знаєте, що є чоловічий декрет?
То ви журналіст, який валандається Європою?
-І цим можна заробити на життя? -Я пристойно заробляю.
Без побічних джерел доходу з інших, менш приємних видів роботи?
Найнеприємніше – писати для журналів, які люди читають в літаках.
Вам є де зупинитися?
Нам потрібна доба на прочісування будинку.
Не знаю. Тут нормально.
Містере Флетчер, ви точно нічого не приховуєте?
Облиште, інспекторе. Я ж відкрита книга.
Зізнавайтеся, Флетч
ЗА МІСЯЦЬ ДО ТОГО
РИМ
-Містер Флетчер? -Так.
Дякую, що прийшли, міс де Ґрассі.
Бажаєте щось, сер?
Ви платите?
«Неґроні», будь ласка.
-Пані, вам повторити? -Ні, дякую.
Як там граф Клементі Арбоґастес де Ґрассі?
З батьком усе гаразд.
Але я не розумію, чому він найняв вас шукати його вкрадені картини.
-Хто ви? -Я журналіст-фрілансер.
Ваш батько вподобав мою статтю про крадіжку картин
у музеї Брюсселя.
Мій сюжет допоміг поліції розкрити справу.
Це вам плюс, але ви не детектив.
Але я був журналістом-розслідувачем, маю сяку-таку репутацію.
-Хоча покинув це діло. -Чому?
У цієї професії в цифрову епоху впала ціна. Як і в президента.
Мене не було на татовій віллі, коли вкрали картини,
тому новою інформацією не володію.
Не страшно. Я володію.
Справді?
Розповідайте.
У Бостоні є арт-дилер, його звати Рональд Горен.
Уже продав дві ренесансні картини з крадених,
-Белліні й Перуджіно. -Ви серйозно?
Звідки вони в нього?
Гадки не маю.
Він міг не знати, що вони крадені.
Думаєте, інші картини в нього? Забрали всі дев'ять.
Цілком можливо.
Пікассо оцінили у 20 мільйонів доларів.
Таку дрібницю й красти не варто.
Ґраціє.
Вибачте, я передумала. Повторіть.
-Добре, синьйоро. -Дякую.
І що ви збираєтеся робити?
Думав навідатися до містера Горена в Бостон,
глянути, чи має він зв'язки з Римом чи чорним ринком арт-світу.
Містере Флетчер, як я можу допомогти?
Не треба формальностей.
Як до вас звертатися?
Усі друзі називають мене…
Флетч!
Я хочу плавати у твоїх очах…
Неначе…
сеча.
Наче сеча?
Ні, наче «pisciata», басейн.
У мене дуже хороша італійська.
Ні. Ні.
А що ти знаєш про цього Рональда Горена?
У Фейсбуці
написано, що він викладає історію мистецтва в Гарварді.
Член яхт-клубу «Мейфлавер»
і великий прихильник ЕТМ, електронної танцювальної музики.
У 2015-му його галерею пограбували.
Викрали полотна імпресіоністів.
Але нічого компрометуючого я не знайшов.
Іноді я думаю: а що, як батькова нова дружина,
графиня де Ґрассі, як вона себе величає,
а що, як вона якось причетна?
Флетч, я їй не довіряю. І знаю, що вона вийшла за тата заради грошей.
Ну, Анді, це так цинічно.
Може, вона вийшла за нього з любові…
до грошей.
Як ти опинився в Європі?
Через жінку?
Через двох. Колишнім дружинам знадобилася відстань,
тому я вирішив: 10 000 кілометрів вистачить.
Ого, а як це так, що ти був двічі одружений?
У мене дуже легко закохатися.
Закохуватися я добре вмію. А от вибирати – не дуже.
Чого так?
Ну, я закохувалася в одружених,
патологічних брехунів, двох торговців наркотиками
і в одного піромана.
У мене є тільки дві риси з перелічених вище.
Твій голод створює транспортні затори.
Прошу, не говори італійською.
Не зважай.
Добре.
Нам треба поговорити із синьйориною Анджелою де Ґрассі.
Щось сталося з батьком?
На жаль, так.
Його викрали.
Відомо лише, що то були троє озброєних чоловіків.
Вони посадили вашого батька в автомобіль і поїхали геть.
Засунули священника в апарат?
-Вони йому щось заподіяли? -Навряд.
Ви не мусите говорити англійською.
У мене дуже хороша італійська.
Поки що ми не розголошуємо.
Графиня де Ґрассі була там?
Ні, вона поїхала до брата в Мілан.
Викрадачі озвучили викуп.
-Я заплачу, скільки скажуть. -Їм потрібні не гроші.
Вимагають картину з колекції вашого батька.
Це Пікассо.
Це так по-італійському.
ТЕПЕР
БОСТОН
Флетч, я не можу заснути.
-Скучаю. -Я теж. Шкода, що ти там.
Я чую людський гамір?
Слухай, Анді, звернися на той сайт,
де ти знайшла таунгауз Тассерлі.
-З ним щось не так? -Є трохи.
На першому поверсі я знайшов мертву жінку.
Що?
Хто-хто вона? Хто її вбив?
Її звали Лорел Ґудвін.
Хто вбив, гадки не маю, але тут детектив з поліції,
який захопився ідеєю, що це я.
Як він може так думати?
Я розслідую.
Прошу тебе, не втягуйся.
Насамперед маємо дізнатися, чи Пікассо у Горена.
-Треба врятувати батька. -Врятуємо.
Ти відкрила у «Ллойдсі» кредитну лінію?
Авжеж.
Флетч, графиня ходить Римом і розказує всім, кому не лінь слухати,
що батько залишив усе їй. Так, наче він уже мертвий.
Анді, може, приїдеш сюди?
Так ми зможемо бути разом, поки я розбираюся, що там з Гореном
та всім іншим.
Я хочу бути з тобою, Флетч. Але не можу, бо тата викрали.
А тепер з тобою сталося це жахіття.
Та ні, жахіття сталося з Лорел Ґудвін.
Так, це Хуліо?
Це Флетчер. Я щодо вживаного фургона.
-На сайті «Онлі Венз». -Моррісе.
-Так, чудово.
Тоді до зустрічі після обіду. Клас. Дякую.
Ти спиш.
Нью-Йорк
Висадіть мене тут.
Що? Тут не можна зупинятися.
Зрозуміло. А є пакет, щоб я виблював?
-П'ять зірок. -Пішов ти.
Ох, ти ж…
Де ми, чорт забирай?
П'ять зірок.
ГАЛЕРЕЯ ГОРЕНА
Слухаю?
Ральф Лок до містера…
Я тут.
Містере Горен.
Дуже приємно нарешті познайомитися, містере Лок.
Звіть мене Ральфом.
Вибачте, я не тисну рук.
Відколи пандемія?
Відколи сенсорні екрани.
За 20 років ні разу не хворів на застуду. Прошу.
Хай буде й так.
Цікаву музику слухаєте.
Так, від неї кров швидше біжить і пульс енергійніший.
Ось чому звучить як кардіомонітор.
Перепрошую, Ральф, у мене трохи замало часу.
Викладаю на літній школі в Гарварді.
Прошу, не переймайтеся.
«Портрет жінки з горностаєвим коміром».
У цьому випадку – дружини Пікассо Ольги.
Він намалював кілька портретів Ольги,
та коли ви мені написали щодо цього, я не повірив, що він існує.
А він існує. І я знайшов власника.
Він готовий продати?
Він готовий розглянути пропозицію.
-Як його звати? -Він воліє зберігати анонімність,
але живе в Нью-Йорку,
і я думаю, що Пікассо може бути тут у суботу або навіть у п'ятницю.
Це прекрасно.
Але є ще питання кредиту, містере Лок.
Я працюю переважно з давніми знайомими.
Банк «Ллойдс» на Канарських островах надасть
вам усі кредитні дані.
Ми з вами – як давні знайомі.
Ось простий шаблонний договір про мої послуги.
-Добре. -Ось, прошу.
Гаразд.
Цю покладіть сюди.
Звісно.
Непогана у вас колекція імпресіоністів.
Пре-, пост-, нео-. Усі найкращі префікси.
Якось мене пограбували,
тому в будинку я цінностей не тримаю.
Це репродукції.
Я так дітей представляю.
-Ходите під вітрилами? -Ні.
Не терплю туфель-човників. І взагалі туфель,
але човників особливо. Що воно, капці чи туфлі?
Виберіть варіант.
Це модель вашої яхти?
Сором признатися, але так.
-Вона прекрасна. -Дякую.
-До скорої зустрічі, сподіваюся. -Авжеж.
Вічно вони пестять мою яхту.
Гаразд. Ось, будь ласка.
-Тисяча двісті доларів. -Добре.
Тільки пам'ятайте про бджіл. Розумієте?
А весь мед ваш, любчику.
Привіт, Анді. Ще скучаєш за мною?
Так, коханий, дуже. Але знаєш, що я з'ясувала?
Брат графині сидів.
Він злодій. Це він украв для неї всі картини.
Анді, я знаю, ти недолюблюєш графиню,
але мені вона здалася чарівною.
Де ти?
У фургоні «Форд еконолайн», везу його на фарбування.
Анді, Горен сказав, що роздобуде Пікассо.
Флетч. Ти мусиш його дістати. Для батька це єдина надія.
Італійська поліція цілодобово працює над цією справою, я певен.
-Або принаймні працює. -Ти знаєш, де ця картина?
Горен не тримає предметів мистецтва у будинку,
тому наступні кілька ночей я за ним постежу.
Побачу, чи він кудись поїде по Пікассо.
Ти маєш викрасти цю картину в крадіїв.
Усі картини, якщо буде змога.
Може, дістань пістолет. Про всяк випадок.
У тебе точно є знайомі злочинці.
-Ага. Анді, я тобі передзвоню. -Що? Флетч!
Що робимо?
Нічого.
А де ваш дозвіл?
Чорт. Точно. Я так і знав. Нереально.
Я піду звідси. Якщо це не арешт, бо тоді
я уважно слухаю ваші вказівки,
бо ми знаємо, як це робиться.
О, ні. Ви, мабуть, не так мене зрозуміли.
Я Майк Волберґ. Майкі Майк.
Я з Ліги арт-проєктів Америки. Л-А-П-А.
-Лапа? -Ну так.
Повірте, ми думаємо над назвою,
але наше завдання – знаходити і просувати молодих митців
тут, на вулицях Бостона.
Але хто побачить вашу працю тут?
-Моя тітка сюдою ходить на роботу… -Ось що я для вас зроблю.
Бачите фургон? Можете його розмалювати.
Я на ньому їздитиму, і люди побачать вашу творчість.
Якось підозріло.
Я розумію, не хочеться довіряти
білому в фургоні без розпізнавальних знаків,
який лізе з розмовами до молоді. Але я вам так скажу.
Я вам заплачу 300 доларів готівкою.
Від цього менш підозріло не стало.
Це за матеріали й роботу.
Ви нам довіряєте?
Ви художники, так?
Якщо не використаєте цей фургон як мобільне полотно,
ви дурите себе.
Не знаю, що за бздури в білих людей,
але по руках.
Фантастика. Я повернуся сюди.
За два дні. Фургон розмалюєте.
І підпишіть, щоб усі бачили, хто малював.
Добре. Як, ви кажете, вас звати?
-А як я казав? -Ви нас питаєте, як вас звати?
Натхнення вам.
П'ять зірок, друже.
Гей!
Бляха-муха!
А твою ж. Вибачте. Боже…
-Ані тріщинки. -Вітаю.
Він щойно з ремонту.
-Привіт. -Привіт.
Ви з таунгаузу Овена?
Так, Флетч.
Ів.
Вітаю, Ів.
-Ти вбив дівчину? -Ні. А ти?
-Ні. -А Овен?
Хтозна?
Дівки від нього виходять живими.
-Що ще ти мені розкажеш про Овена? -Хочеш більше знати про Овена?
Звісно.
А ти…
куриш?
-Покурюю, звісно. -Добре, ходімо до мене.
-Я живу поряд. -Ів, я підозрюваний
у вбивстві. Звідки ти знаєш, що я тебе не задушу?
Флетч, ти такий пустунчик.
Ходімо, містере Бостонський Душитель.
У мене контактні лінзи не в тих очах.
Ну пішли.
Добре, ми вдома.
Світло знову є.
Мабуть, оплата пройшла. Це добре.
Міньйон, готова? Пора вечеряти. У нас гість.
Добре, що я поприбирала.
Флетч, надіюся, ти любиш музику.
-А тобі не треба ключі? -Вмираю від голоду.
Я щось підігрію.
-Голодний? -Ні, я вчора їв.
Суп з мацою.
То що там про Овена?
Ким він працює?
Він з дуже багатої сім'ї, тому на роботу не ходить,
але вже перепробував багацько різних занять.
Ось ти де.
Так, якийсь час хотів бути актором,
але грати не вмів зовсім,
тому захотів ресторан, який розорився ще до того, як відкрився.
А потім вклався в готель, який не відкрився,
а тепер він арт-брокер.
Ти багато знаєш про Овена.
Так.
Міньйон!
Господи.
Ого. Як на таку малечу, це багато.
-Вона впісюється, коли голодна. -Я теж.
Овен часто літає в Європу, а я годую рибок, поки його нема.
Їх усіх звати, як художників.
Пікассо, Ротко, Фріда Кало.
Ми з Овеном друзі.
Я не хочу про нього нічого поганого казати, але він дуже претензійний.
Міньйон, хочеш курочку?
Курочку будеш?
Таунгауз поділено на кондомініуми, і я тут довше за всіх живу,
вселилася ще до багатіїв з їхнім правилом «жодних тварин».
Міньйон дозволили залишити, та коли вона помре,
іншого песика не можна,
але я їх переграла, бо це моя третя Міньйон.
Коли помирає одна, я беру другу, точнісінько таку саму.
А вони думають, що в мене 25-річна собака,
бо багатії дуже забудькуваті.
Я не знаю, чого так.
У людей дофіга бабла, а… Ой.
-Твій шарф зайнявся. -Дякую.
Так, я багато спілкувалася з Овеном, цього року, коли його кинула дружина.
Я була йому за психолога. Ми багато розмовляли.
Він спускався сюди. Ми курили. Він плакав.
-Я розлучена. -Розумію.
Ось чому в мене ця квартира.
Насправді то було не розлучення.
Він помер на унітазі, але таке ніхто слухати не хоче.
Звісно, не хочемо.
А Овен розлучений?
-Формально ні. -Ясно.
Його колишня, Татіяна, все ускладнює.
Я про неї поганого казати не хочу,
але вона огидна людина.
Називає себе кураторкою стилю життя, лідеркою думок.
Що це таке взагалі?
Поняття не маю.
Овен фінансував її компанію,
а вона хоче його усунути і мати повну опіку над дитиною.
Овен – хороший тато.
А Татіяна – дуже, дуже, дуже…
Ти… Обережно.
…дуже паскудна.
Так, це сталося. Ти з розмаху поцілила. Ой.
Тобто Татіяна сексі…
-Це буде… -…якщо це твій стиль.
Але вона така підла з Овеном.
Люди дивні. Люблять, коли їх пресують…
Просто… Господи Боже.
-Я сильно порізалася. -Ще б пак.
-Притисни. -Ніж такий гострий, я й не відчула.
Обгорни.
Коротше, така в Овена історія.
Це не все, але я не хочу зраджувати його довіру.
Авжеж, я все розумію.
Бухає.
Важкі наркотики.
Не хочу казати, які саме.
Перкоцет, оксі, моллі.
-Наркота не рятує від проблем. -Ні.
Ти дуже переймаєшся Овеном.
-Що? Це особисте. -Така звичка. Я ставлю багато запитань.
-Був журналістом-розслідувачем. -Я не закохана в Овена.
Я цього не казав.
-Не казав? -Ні.
Ну, я… Подумала, ти це мав на увазі.
Міньйон, не лізь лапами в пательню.
Так, це та пательня. Саме та.
-Серйозно? Ти… -Ага.
Ти це… Ти це їстимеш?
Може, не той шматок.
Так, не цей, він закривавлений.
-Угу. -Вибач.
Овен не вбивав тої дівчини, але його запідозрять.
Чому його запідозрять?
Кілька місяців тому його пов'язали.
О, ні.
Дарма я тобі розказую.
Ну, а… Як це сталося?
Ну… коротше.
Знову пожежа.
Та воно вигорить.
Отже, на четвертому поверсі живе один банкір. Придурок.
Вони з Овеном побилися.
А чому пов'язали тільки Овена?
Що це, «Вотерґейт»? Вудберд і Бернстін?
-Майже. -Овен – хороший хлопець.
Я в нього не закохана.
Суп з мацою будеш?
Ти знаєш, я б залюбки поїв,
але мені вже треба йти.
Але якщо почуєш про вбивство ще щось, дай мені знати.
-Звісно, Флетч. -Добре.
Бувай, Міньйон.
Боже, знов? Що це таке? Батарейка?
Міньйон, цить.
Усе під контролем.
Міньйон!
Бувай, Флетч.
Захист прав тварин не в захваті.
Температуру тіла вони регулюють шкірою.
Ось чому свині катаються в грязюці.
Так вони охолоджуються.
У них мало потових залоз,
і вони не виділяють тепло через потовиділення, як ми.
То коли кажуть «потіє, як свиня», це нонсенс?
Насправді ця фраза походить від виплавки залізної руди…
Добре.
Добрий вечір, інспекторе.
Містере Флетчер, що вас привело в Бек-Бей?
Я просто люблю слухати в машині подкасти.
Ось цікавий про свиней. Вони не пітніють, ви знали?
А ще в них найдовші оргазми з усіх ссавців.
Ви не могли б вийти з машини?
Добре, але витерплю лише дві-три образи.
Максимум чотири.
Непогана машина як на зубожілого.
Перша образа.
Ніхто не пам'ятає, щоб ви вчора були в «Таверні Воррена».
Я їх теж не пам'ятаю.
Їдьмо в управління. Є ще кілька запитань.
Знаєте, я б залюбки,
але я сьогодні вечеряю з головою Фонду Тарпа.
Або ви поїдете добровільно, або я вас затримаю.
Ясно.
Вам потрібна моя допомога. Добре. Як ви мене знайшли?
У поліції є свої секрети.
А ці громадянські свободи такі прикрі.
-Привіт, Ґріз. -Вітаю.
-Скучили за мною? -Ні.
Друзі, а можна замовити каву?
Я вбив би за мак'ято. У переносному сенсі.
УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ БОСТОНА
Молодець, Ґріз. Чотири зірки. Сидіння брудне.
Хтось там дивиться наживо?
-Вони мають почути про свинячі оргазми. -Свинячі що?
Не… Не… Не заохочуй його.
Поґуґліть, Ґріз. Не пошкодуєте.
-То що ми знаємо про жертву? -Так ми вам і розказали.
Лорел Ґудвін – з Вустера. Жила в Оллстоні з двома сусідками.
Працювала в «Кембридж Кафе» баристою.
Розказуємо.
Міс Ґудвін хотіла зробити кар'єру в мистецькій сфері.
Цікавий зв'язок.
Що ж – або я випадково втрапив у чиюсь підставу,
або хтось із мого минулого хоче мені помститися.
Хто вас ненавидить?
Окрім Ґріз.
Я засадив кількох відомих людей за ґрати,
коли був знаменитим репортером «Ньюз Триб'юн» у Лос-Анджелесі.
Я глянув на ваше досьє в поліції.
І?
Недійсний чек.
Двічі – неповага до суду.
Численні скарги на несплату аліментів.
Сто відсотків майже всіх цих скарг було відхилено.
Ви темна конячка, містере Флетчер.
Але я такий зайчик.
Та ну, друзі.
Ще не всю доречну інформацію зібрали.
Ви розмовляли з Ів, сусідкою? Допитували її?
Вона має цікаві думки про Тассерлі.
Я показав Ів фото Лорел Ґудвін,
і вона сказала, що бачила її в ніч убивства.
З чоловіком, схожим на вас.
Ів – наркоманка, я не довіряв би її свідченням.
Ми знайшли ваші відбитки на пляшці вина.
І що?
Це знаряддя вбивства.
Мікроскопічні частки волосся й крові тієї молодої жінки.
Друзі, ту пляшку залишили для мене з запискою, що це подарунок.
Її поставили так, що я не міг її не взяти.
Якою запискою?
Забув вам віддати. Ось. Вона досі в мене.
Приховування доказів. Геть не підозріло.
«Містер Лок»?
Мій псевдонім. Ральф Лок.
Звучить як вигадка.
Це псевдонім.
«Приємного перебування».
Ґріз, віддайте папірець на експертизу, негайно.
Метод Фербера? Ось чому ви втомлені?
Так. Ми його вкладаємо спати методом Фербера.
Я й не знав, що якась істота може так багато плакати.
А як добре буде, коли Чарлі заспокоюватиметься сам. Це так мило!
Вона має рацію, але дотримуйтеся неухильно.
Сьогодні ви позбулися нагляду. Орендували швидке авто.
Ваші відбитки – на знарядді вбивства,
і з жертвою бачили чоловіка, зовні схожого на вас.
-Я міг би вас заарештувати. -А ми не заарештуємо?
Кому треба возитися з папірцями? Правда?
Якщо ви – вбивця, Ірвіне, я вас спіймаю.
Не люблю звертання «Ірвіне».
Чорт! Здуріти, які довгі у свиней оргазми!
Стій!
Бляха!
Гей!
-Я до… -Ні.
«Бостон Сентінел»
Так.
Добре.
-Па-па. -Бувай.
Я до Френка Джеффі.
-Призначено? -Ні, скажіть, що прийшов Флетч.
Це ім'я чи прізвище?
Просто Флетч.
Просто Флетч?
Норм.
Леррі, ти впустила цього придурка?
Привіт, Френк. Дякую.
«Закоричневлення». Вибух септика.
Дотепно.
Комітет Пулітцера це бачив?
Пішов ти. За тобою – борг.
Що? Ні.
-Так, гроші. -За що?
За купу туфти, яку ти вписав у рахунок «Ньюз Триб'юн»
і втік з міста. Я мусив платити.
-Ти орендував лядську карету з кіньми. -Не матюкайтеся.
-Я ж тобі віддав. -Ні.
Я перепросив за несплату.
Теж ні.
Ну, я хотів.
-Слухай, а де всі? -Досі працюють з дому.
Уявляєш? Чортові шмаркачі. Тут як на тихому курорті.
А ці бісові міленіали такі шанобливі.
Не передати, як я ненавиджу цю шарагу.
А з Лос-Анджелеса нікого?
Тільки Піт, з кросвордами.
Здоров, Піт!
Привіт, Флетч.
Боже.
-Мені він теж гидкий. -Містер Драйв.
-Чого тобі, Флетч? -Поговоримо в кабінеті?
Мій кабінет – довбаний акваріум. Там і яйця не почухаєш.
Ходімо в справжній кабінет.
Але в цій бейсболці туди не можна. Відрубають голову.
Що тебе привело в Бостон?
Бо якщо шукаєш роботу в газеті, ти сраний ідіот,
але я тебе візьму.
-Як репортер, я пішов на пенсію. -Молодець.
Ти часом не знаєш: у шикарних тачках з прокату
є приховані GPS-трекери?
Є. Щоб тачку не викрали. А що?
Ну, поліція їздить за мною на хвості.
Добре.
Надіюся, за щось серйозне, бо я нудьгую.
У перший же вечір мене звинуватили у вбивстві.
Стоп. Та дівчина в Саут-Енді?
Саме вона, так.
Ти мав справу з детективом Моррісом Монро?
Він мене вважає винуватцем.
Серйозно? Так, він розумний.
Його батько був копом. Він з Дорчестера.
Його прізвисько – «Гальмо Монро»,
бо він дуже довго розплутує справи, але ж розплутує, і багато.
А ти не міг би посмикати за ниточки
і знайти поліцейський рапорт на одну людину?
Ні, Флетч. Нізащо. І не проси про таке.
Шкода буде, якщо Дафні дізнається,
що ти оскверняв Клару Сноу в комірчині багато років тому.
Особливо в сьогоднішньому кліматі. Ти був її босом.
По-перше, не в комірчині, а в кімнаті з ксероксом.
І осквернення було взаємним.
Ти мене шантажуєш чи що?
Типу так.
-Це не твоє. -Мабуть, твоя правда.
З іншого боку все ж таки мене підозрюють у вбивстві.
-На кого рапорт? -На Овена Тассерлі.
Запиши, старий гуляка.
Його затримували, давненько. Не знаю, за що.
Але думаю, що вбивця насправді – він.
Я подивлюся.
Дякую.
Стривай. Якщо ту дівчину вбив ти, вчини порядно.
Дай мені ексклюзив.
Майже радий був знову бачити.
А я радий, що ти не роззувався.
Вітаю, це Татіяна Тассерлі?
Так, це Френк Джеффі.
Редактор колонки «Стиль» у «Бостон Сентінел».
Слухайте, ми пишемо маленьку статтю
про топових кураторів стилю життя в Бостоні, і ви – перша в списку.
Я знаю.
Це прекрасно. Залюбки.
Мені треба, щоб кімната розповідала історію, а всі речі були персонажами.
Я хочу мати відчуття, ніби навколо точиться розмова.
-Між неживими предметами. -Так.
Геніально. Боже, а це що?
Ця ідея гілки у вазі?
Я просто… Як ви таке придумали?
-Я гілки бачив лише на деревах! -Так. Я знаю.
Це небанальне рішення
приваблює погляди до цього розкішного стола.
Я знайшла його, Френк, у монастирі на Кубі.
-Ого. Кубинські черниці, певно, горді. -Скажіть?
Навіть якщо їм більше нема на чому їсти.
Усі предмети, які я курую, – це індзам.
Індзам. Яке гарне слово.
А що воно таке?
-Індзам? -Так.
-Це коли предмет індзамний. Це… -Точно.
…замовний.
Він… Ні, чекайте.
Він інднавчає нас чогось про нас самих.
-Клас. Дякую. -Ага.
Головна цитата вже є.
Так багато людей, Френк, застрягли у пастці однаковості світу.
А я просто хочу оточити їх прекрасними речами.
Прекрасним одягом. Прекрасною їжею.
Ці бідняки, яким краса не по гаманцю, такі огидні, скажіть?
Вони жахливі.
Ну…
Так, ви живете окремо від чоловіка, Овена Тассерлі.
-Так. Так. -Добре.
Він і досі співвласник «Че Естетики»?
Ми розійшлися, як розвинені гармонійні люди,
і він вирішив покинути компанію.
Напевно, ви чули про прикрий інцидент, що стався у його таунгаузі?
Убита жінка. Ай.
Ми писали про це в газеті.
Авжеж, ми були надзвичайно шоковані.
Овена немає в країні, він подорожує Європою.
-Ясно. -Тож…
Я завжди шукаю способів активізувати чуття, тому…
Авжеж. Але, якщо можна, повернімося.
Завдяки вам я став би в газеті героєм,
якби ви дали мені якусь зачіпку
щодо того, хто міг скоїти це вбивство.
Вибачте, тут я вам не помічниця.
Але Овен безвідповідальний. Ключі від дому є в багатьох.
Прибиральниця, тренер,
вічно укурена сусідка, яка годує рибок, і ще бозна в кого.
І чому він не міняє замок?
Френк, я йому мільйон разів казала.
Овен буває таким довбонутим ідіотом.
Я дуже рада, що ви прийшли. Я ваша фанатка.
Графиня Бар готелю «Коплі Плаза», 15:00
-Ще води. -Ваш «Неґроні».
Оливок.
Дякую.
Так приємно.
Флетч, ви запізнилися.
-Вип'єте щось? -Так, будь ласка.
Горілчаний буравчик. Дуже вам дякую. Персонал від вас у захваті.
Флетч, мені не потрібна американська балаканина.
Мені потрібна правда. Де мої картини?
А я думав, то картини графа.
Граф помер.
Звідки ви знаєте?
Серцем відчуваю. Дуже боляче.
Ви з Анджелою думаєте, що я з Менті,
своїм «пекено жавалі», лише через гроші, але це брехня.
«Пекено жавалі»?
«Кабанчик» португальською.
Я наполовину бразилійка, а на другу половину – італійка і французка.
Це…
А що графиня робить тут, у Бостоні, у цьому дорожезному готелі?
Дуже вам дякую.
Приїхала вас зупиняти.
Я знаю, що ви з Анджелою плануєте вкрасти мої картини.
Зізнавайтеся, Флетч.
Вибачте, а як знати, що то не ви забрали картини?
Або не замовили викрадення та вбивство графа?
Я кохала свого Менті. Я нізащо його не скривдила б.
Я не викрадала тих картин.
Флетч, якщо я когось уб'ю, то це будете ви.
Так, Флетч, ходімо до мене в номер.
Я маю дещо показати.
Нічого не вийде, ваша світлосте.
Добре. Я піднімуся, повернуся й покажу.
Замовте мені ще один напій.
Ґраціє.
Гаразд.
Моррісе, я вирішив забігти.
Я не змогла… Він просто приперся.
-Насолоджуєтеся видовищем? -Надзвичайно.
Дуже втішно. Що? Сьогодні в яслах вихідний?
Дружині треба було до лікаря. Няня не могла приїхати.
У її собаки день народження.
Собака зареєстрований? Надішлю йому подарунок.
Ви прийшли зізнаватися?
Ні, але з'явилися ідеї щодо справи.
Чорт! Ми не працюємо над справою разом, Ірвіне.
Просто вислухайте.
Що ви робите?
Що? Рукам можна розгулювати голими,
а пальцям ніг – зась?
Поговорімо про підозрюваних.
Номер один. Татіяна Тассерлі, Овенова колишня дружина.
-До якої ви сьогодні їздили. -Саме так.
Могла не знати, що Овен поїхав, і підставила його.
-Навіщо? -Жорстоке розлучення.
Вона хоче контролювати спільну компанію
і мати опіку над дочкою.
Того вечора Татіяна Тассерлі була на занятті з йоги.
Віньяса чи бікрам?
До цього повернемося.
Вона могла когось найняти.
Номер два. Ів, сусідка.
Має ключ від Овенового таунгауза,
годує рибок, коли він кудись їде,
і просто в нього закохана. Вона сама визнала.
Так. Те, що ви зараз робите, називається тиском на свідків.
Напрошуєтеся на арешт.
Та ну, Моррісе. Я вам потрібен на волі,
щоб розплутати справу, а заслугу припишете собі.
Тихенько, дивися на корівку. Це пані Му, пані Му.
Таткові треба поговорити з убивцею.
Я вас досі не заарештував
тільки тому, що приємно дивитися, як ви риєте собі яму.
У Ів є свій мотив. Відмова, ревнощі.
Але я надіюся, що це не Ів. Вона мила.
Яке співчуття.
А ще, звісно, сам Тассерлі.
Бо це його таунгауз.
Того вечора Тассерлі був на борту літака, рейс о 17:27.
Прірва часу. Скоїв убивство й сів у літак.
Коронер каже, час смерті – 21:00.
Довіряєте коронеру? Вони диваки.
А мотив Тассерлі?
Відколи пішла дружина, він психує.
А вчора вночі хтось заліз у його будинок.
Не знаю, хто то був.
Не роздивився. Але бородатий.
Міг бути й Тассерлі. Який повернувся.
Тассерлі заліз до себе в дім?
Кримінальний геній.
Цей тип не хотів попастися.
-Щось узяв? -Важко сказати.
Фанат «Лейкерз»?
А ви як думаєте? Ви теж?
А ви як думаєте?
-Чарлі… -Чарлі, я тебе розумію.
Я б теж плакав, якби був фанатом «Селтикс».
Об'єкт покидає будівлю.
Ой-ой. Гальмо, він тікає!
Стережися. Він тебе затримає на пенсійній вечері.
Спокійно, народ. Монро ще не певен, хто застрелив Лінкольна.
Ти клятий піт-стоп.
А злочин комусь розплутати слабо?
Можна мені…
-Дякую. Заходьте. Після вас. -Добре.
А ви…
Ми їдемо нагору?
Божої ласки їй.
ФІЛАДЕЛЬФІЯ
Він їде.
Якщо виїде за межі штату, я хочу знати, куди.
-Ви зі мною? -Ні.
«Ні». Прекрасно.
Метаболізм колібрі в 77 разів швидший, ніж у нас.
До шаленої моди на гібридну дієту вже недалеко.
Містере Горен. Як ви?
-Добре, дякую. -Ви на клембейк?
Ні. Хочу забрати з яхти деякі речі.
А мені нічого не можна. Алергія на морепродукти.
Справді? Радий зустрічі, Марв.
-Можна кукурудзу… -Дякую.
Добре, бувайте.
ЯХТ-КЛУБ «МЕЙФЛАВЕР»
Алергія на морепродукти, тому не можна… Так, ні.
Добре. До зустрічі.
Проїжджай, Джек. Відклади мені кукурудзи.
І картопляного салату. Тільки це можна.
КЛЕМБЕЙКИ ТА ІНШЕ
Вибачте. Це я, Рональд.
-Усе гаразд. -Привіт, Рон.
Можеш утікати Але ти не сховаєшся
Хоча насправді сховаєшся, але я тебе знайду.
Філадельфія
Дякую.
Дуже дякую. Ми – гурт «Гарячі сардини».
Який бездоганно прекрасний сьогодні день.
Запахи-близнюки – океану та грошей – доносить сюди літній бриз.
Наступна пісня називається «Зустрінь мене на денці пляшки».
Вона про пияцтво.
Можливо, декому з вас воно знайоме.
Маєте дозвіл заходити на борт?
Маю. Власник яхти написав мені повідомлення
і спитав, чи можу я глянути.
Він міг дещо забути на борту.
-Ага. -Так.
А як звати власника яхти?
Рональд Горен.
Сказав, що міг забути на борту план занять.
Ви знали, що він викладач?
Та звісно. Ронні всім про це хвастається.
-Так. -Як вас звати?
Сідні Блейк.
А я Кентон Альфред.
Я комодор у цьому клубі.
Слухайте, а ваш старий часом не Джефферсон Блейк?
Це мій дядько.
Так. Це…
Ми з вашим дядьком наробили трохи капостей ще в Ексетері.
Одного разу вкрали платформу для зустрічі випускників і…
і врізалися на ній просто в стійку воріт.
-Ми були напідпитку. -Так. Звісно.
Нема кращого за безкарні веселощі для багатіїв, так?
А як там старий узагалі?
Ви не чули? Ні… Ми втратили дядька Джеффа.
Ні. Вибачте, як це сталося?
Так, він заплив у гвинт моторного човна. Так.
-О, ні. -Так.
Перетворився на пюре.
-Господи! -Місиво.
Він був схожий на соус. Нічого доброго.
Побачимося.
Містере Флетчер.
Морріс.
Ви справді інспектор?
Цим особливим рангом нагородив мене мер,
коли я знайшов убивцю депутатки міськради.
Їй завдали численних поранень ножем для льоду в її власній ванній.
Мабуть, політики мусять часто купатися.
Ми отримали відео з камер спостереження в крамниці за рогом.
Де роблять помадку?
На відео Лорел Ґудвін заходить з чоловіком,
зріст і статура якого дуже схожі на ваші.
Ну, це не виключає Татіяну, Ів
чи будь-кого, хто міг найняти виконавця брудної роботи.
Обличчя на відео видно?
На ньому була фіолетова кепка з жовтим логотипом.
Точно така, як у вас на голові.
Ви мене розводите? Кажіть.
Будьте щирі, Моррісе. Розводняк?
Містере Флетчер, коли це я вас розводив?
Добре. Що ж, я бачу. Звісно.
Але це, мабуть, бейсболка «Вікінгів Міннесоти», розумієте?
-Є гіпотези? -Так.
Ірвіне Морісе Флетчер,
вас заарештовано за вбивство Лорел Ґудвін.
Та ну! Це… Так нечесно.
Можна прохання? Зачитайте права італійською.
-Я інтенсивно вчу мову. -Пішов.
Добре, ай.
УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ БОСТОНА
Анді, це я.
Добре, що ти не спиш. Мені треба…
Ти що?
У такому разі я дуже радий, що ти не спиш.
Так, чого на тобі немає?
Нічого собі. Ти прокинулася в пустотливому настрої.
Що? Ні, мені не потрібна причина.
Просто так дзвоню, без причини,
ну, щоб голос почути.
Ноги ширше.
А ще потрібно, щоб ти внесла заставу й витягла мене з тюрми.
Не дуйтеся, Ґріз. Це через автобус?
Нічого особистого.
Можете йти.
Як вам відшкодувати? Чоловічий орган влаштує?
Пригостите мене вечерею.
Я краще втоплюся в Бостонській бухті.
Екстремалка.
«Лейкерз», уперед.
-Привіт. -Є рапорт, про який ти питав.
Скинув на пошту. Зашифрований.
-Добре. А пароль? -Іди нах.
Френк, не будь скотиною.
пароль: ідинах
Добре.
Ім'я: Тассерлі, Овен Зброя: тупий предмет
скарги на шум
напад і побиття
Містер Тассерлі вдарив містера Фішера
тупим предметом (бронзова скульптура коня, 4 кг)
одинадцять швів токсикологічний тест
Флетч, як ви посміли покинути мене вчора в готелі?
Графиню де Ґрассі ще ніколи не кидали саму за столом.
-Графине, що ви робите? -Ви мали рацію.
Готель занадто дорогий.
Я не можу отримати гроші Менті.
Усе заморожене.
Чому ви приїхали сюди?
Чому графиня де Ґрассі має зупинятися в задорогому готелі,
коли її майже-зять тут,
у цьому великому гарному таунгаузі, біля чудового ТРЦ…
Вам не можна тут жити.
Що сказав би бідний покійний Менті,
якби знав, що графиня в якомусь задрипаному готелі?
Ні. Не щасливий.
-Флетч, де моя кімната? -Вибачте. Я…
Я приїхав працювати. Ви заважатимете.
Твій великий член свідок, я заважатиму.
Я за тобою наглядатиму.
Можете переночувати одну ніч,
а потім пошукаємо готель середнього класу.
Що таке «середнього класу»?
Флетч, іди сюди. Сідай.
Я покажу тобі те, що хотіла показати в готелі,
коли ти кинув мене з рахунком.
Я знайшла це на віллі.
Фото. Анджелині.
Ти знав, що Анджела вчилася в університеті в Бостоні, один рік?
Ні, про це не говорили.
А знаєш, хто це? Переверни.
Овен Тассерлі. Ти знав, що вони дружили?
Може, вона й згадувала.
Про все домовлялася Анді.
Флетч, послухай графиню.
Анджелі не можна довіряти. Чому її тут немає?
Вона шукає батька, вашого чоловіка.
Флетч. Флетч.
Я знаю, це така погана новина.
Скажи, де тут душ?
Ви хочете в душ?
Ні, я хочу, щоб ти пішов у душ. Від тебе смердить.
Я приготую напої.
Графине, вийдіть.
Флетч, я знайшла в акваріумі дохлу рибку.
Добре, запалимо свічку за упокій.
-А тепер, будь ласка… -Флетч, мені так сумно.
Мій Менті помер.
Моя кіроманте сказала, що викрадачі його вбили.
Нащо ви роздяглися? І що таке «кіроманте»?
Як сказати… це ворожка.
Вона сказала, взяли мого Менті, поклали його в домовину,
набили її котами і поховали його живцем.
-Жахливо, ні? -Звучить неправдоподібно.
Флетч, зараз не час для дотепів.
У мого Менті алергія.
Приготувати нам «Неґроні»?
-Звісно. -Добре.
Іди купи джин, вермут, кампарі й помаранчі.
А можна мені побути у ванній самому?
Флетч, ти походжаєш переді мною голий, але я з тобою не спатиму.
Ви сюди зайшли.
І не лий забагато вермуту в мій «Неґроні».
Поквапся.
Бачу Флетчера.
У провулку, іде на твій бік вулиці. Прийом.
Зрозуміла. Прийнято.
О, ні! Ні!
-Ви Ірвін? -Звіть мене Флетч.
ГАЛЕРЕЯ ГОРЕНА
Справді надзвичайна.
Саме так.
Він просить 25 мільйонів. Раджу пропонувати 20.
Добре. Пропонуйте.
Фантастика.
Перепрошую,
не знаєте, де можна купити феєрверки?
Знаю. У Нью-Гемпширі.
Флетч, ти де? Я дзвонила кілька разів.
Мій адвокат каже, що клята графиня поїхала в Бостон.
Вона з тобою не зв'язувалася?
Я завтра прилечу в Бостон. Мій рейс прибуває о 17:32.
Зустрінеш мене? Я скучила за тобою.
Чао, аморе.
Якого хріна?
Це все підлітки. Пиячили тут.
Вибачте за вікно.
Ця яхта – приватна власність.
-Так, я знаю. -Нікому не можна заходити, крім мене,
і я привезу приватну охорону.
Я знаю хлопців, які охороняли Пітера Вулфа.
-Чорт. -Гурт «Джей Ґайлз»?
Ні. Моя охорона прибуде впродовж години. Дякую.
Згадайте. «Янгол – це журнальна вклейка»?
Не знаю, що це, і надіюся ніколи не дізнатися.
Давно ви займаєтеся охороною?
Десь вісім років.
Я ніколи не відчував потреби у зброї, бо в мене є внутрішній спокій.
-Заради… -Ходімо перевіримо.
Ходімо.
Я з вами. Я… Вибачте. Я допоможу.
Темно. Хлопці, будьте обережні. Така темінь.
-Добре, Марв. -Дяка.
Знову ті нетверезі малі.
Мабуть, розіграші влаштовують, щоб зняти якийсь інтернет-хіт.
Щоб завірусилося.
Я цим займаюся 21 рік.
Коли мені було 17, я зупинив грабіжника в Келдорі,
і я тоді такий подумав,
що це справа якраз для мене. Я йому підніжку підставив, але все ж.
Хлопці, подобається «Джей Ґайлз»? «Стоп-кадр»? «Кохання тхне»?
Горен про них навіть не чув.
Я розумію, можна не знати «Вемер-джемер».
Перший альбом. Хто таке слухає?
Інструменталка на гармоніці.
Але «Вклейку»?
Вам дуже треба виспатися.
Господи. А от і ні. Взагалі-то.
Флетч, я ж сказала, що не спатиму з тобою.
Графине, це моє ліжко. Тут є ще три кімнати.
Знайшов мої картини?
Я не шукав ваші… Ваші… Картини.
Гадаю, лиха Анджела тебе зачаклувала.
Щоб ви знали, я шаленію від Анджели.
Я думаю покликати її заміж.
О, ні. Не марнуй на неї свого третього шлюбу.
Менті був моїм третім шлюбом, і він був найкращим з усіх.
Шкода, що ви з Анджелою не знайомі ближче.
Ви подружилися б.
Вона ненавидить графиню.
Я думаю, вона просто не знає графиню.
Флетч, ти намагаєшся мене звабити?
Усе зовсім не так.
Добре, Флетч. Так і бути. Разочок можна. Давай.
Добре. Я піду в іншу кімнату.
Браво, Флетч. Браво.
Ти склав мій іспит. Тепер можеш бути моїм зятем.
Які гарні волохаті груди я бачу.
-У тебе гарні груди, Флетч. -Дякую.
Моррісе! Моррісе!
-Господи, Ґріз. -Вибач.
Боже. Я для тебе дещо маю.
Учора в яхт-клубі «Мейфлавер» був інцидент.
Якісь малі запускали феєрверки.
Там думають, що вони залізли на одну яхту.
Так?
Ця яхта належить Рональдові Горену.
Ми знайшли Флетчера біля галереї Горена.
Так. То ти думаєш, що…
До справи причетний цей притрушений бовдур?
-Так, чорт забирай. -Ага. Ага, чорт забирай!
Він мені назвався Ральфом Локом.
Тому я хотів поговорити.
Будьте обережні з містером Флетчером.
Дякую, інспекторе. Високо ціную цю пораду.
Флетч, я скучила.
-Я теж скучив. -Так сильно скучила.
Добре. Годі. Звісно.
То як, графиня намагалася з тобою зв'язатися?
-Так. -Чорт. Що вона замислила?
Ну, шпигує за мною.
Де зупинилася?
У таунгаузі зі мною.
Ти знущаєшся?
Як ти міг їй таке дозволити?
Вона приїхала з валізами. Я не зміг її виставити.
Ти кохався з нею?
-Ні, я спав у іншій кімнаті. -Я тобі не вірю.
Анді, чому ти збрехала про Тассерлі?
Що? Про що це ти?
Ти не казала, що рік навчалася в Бостоні
і знайома з Овеном Тассерлі.
-Звісно, казала. -Ні,
ти сказала, що знайшла таунгауз на сайті розкішного житла.
Флетч, ти стаєш параноїком.
Слухай, я думаю, Овен Тассерлі вбив Лорел Ґудвін.
Якось він гепнув сусіда по голові
важким предметом. Він жорстокий.
Лорел теж міг по голові гепнути.
Овен – не серійний гепник.
У нього пекельне розлучення.
Зловживає наркотою. Неврівноважений.
Так.
Він мені розказував. Бідося.
-Ти з ним спілкуєшся? -Так, ми розмовляємо.
Він мій давній друг.
-А Овен володіє бойовими мистецтвами? -Що? Ні.
-А борода в нього є? -Звідки я знаю?
Ти сказала, ви спілкуєтеся.
По телефону бороди не чути.
Я не знаю. Може, у вас FaceTime чи переписка.
Був довгий переліт. Я втомилася.
А ти мене атакуєш запитаннями.
Добре. Вибач.
Ґраціє.
-Анджела! -Сильвія!
Флетч, ми приготуємо вечерю.
Так, слухай.
Наш Рональд Горен – під слідством за ймовірне шахрайство зі страховкою,
щодо пограбування галереї.
Що за мутки в Ірвіна з цим типом?
А ще ти просив підняти італійські газети.
Поглянь.
Що тут написано?
Англійською.
Флетчер на пресконференції стосовно викрадення
графа де Ґрассі, батька Анджели де Ґрассі.
Анді, Анджела.
Викрадачі вимагають картину Пікассо
з колекції графа замість викупу,
але Анджела стверджує, що цю картину вкрали.
То ми викличемо Флетчера?
Поки що ні. Шукай далі.
Добре.
Секундочку.
Як одна сім'я. Ми разом.
Якби ж Менті був з нами.
Милий татусь.
Ґраціє.
Я відчиню.
-Хто це? -Ти його не знаєш.
А я його знаю?
Флетч, накрий ще на одну персону.
-Овен! -Анджела.
Заходь у власний дім.
Чао, аморе.
Це мій хлопець, який тут зупинився.
І Сильвія, моя мачуха.
Я знаю, знаю. Ми схожі на сорелле. На сестер.
Непогана у вас арт-колекція.
Дякую.
-Це моя сорочка? -Ні. Можливо.
-Овене, а ти арт-дилер, так? -Я арт-брокер.
-А ти бойових мистецтв не вивчав? -Муай-тай.
Муай-тай.
Слухай, я мушу перепросити за вчорашнє.
За що? Що сталося?
Я зайшов, бо мені терміново знадобилася одна річ.
Чесно, я думав, що тут ніхто не живе, бо сталося вбивство.
Я не знав, що це ти, інакше не робив би цього.
-А що ти зробив? -Наваляв мені.
А що терміново знадобилося?
Деякі медикаменти.
Медикаменти? Від чого?
Це рідкісне захворювання. Сеґеніз.
Це… це… зі шлунком… щось.
Це… хвороба від переїдання… вівсянки.
Овене, годі тобі. Скажи нам правду.
Гаразд. Я приходив забрати з шухляди флакончик оксі.
Я прилетів з Парижа рано, бо знав, що мені потрібна допомога.
Але я був слабкий.
Ти прийшов зі мною побачитися чи пошукати ще оксі?
А можна і те, і те?
Ти ляжеш у клініку.
Овене, ще щось хочеш розказати?
-Де мої картини? -Про що це вона?
Пікассо тут?
-Сильвіє. -Що?
-Не будь смішною. -Ні.
Овен нічого не знає про картини, які ти вкрала з братом-злочинцем.
Ось і воно.
Дами. Дами.
Ротко, Лі Краснер, Міро…
Дами.
-Леді. -Де Фріда Кало?
Овене, хто ці крикливі італійки?
Татіяно, дякую, що прийшла.
От чорт.
Що? Френк!
Френк? Це Ральф. Він орендує мою квартиру.
Він назвався Френком Джеффі з газети.
Він брав у мене вдома інтерв'ю.
-Я все поясню. -Ага.
Ти приходив до моєї дружини, вдаючи журналіста?
Я був репортером, маю сяку-таку репутацію.
-Яку гру ти ведеш? -Що тут діється?
У повітрі літає багато куль.
-Флетч, що ти знову накоїв? -Убив Фріду Кало.
Я знала, що ти обманщик.
Редактор колонки стилю?
Він не знає слова «індзам».
Не знає «індзам»… Якого хріна, чувак?
-Для тебе ж краще пояснити. -Це не коротке пояс…
Боже! Бляха!
Перестань нарешті бити людей!
Я викликаю копів на цього шахрая.
Викликай. Поклич інспектора Морріса Монро.
Він розумник. Посилайся на моє ім'я.
-Котре? Флетч? Френк? Ральф? -Овене, годі!
Заспокойтеся всі!
Гей, баста.
Ти! Так.
Поклади телефон. Так.
Усі видихнули. І послухали мене.
Флетч розслідує вбивство.
Я певна, саме тому він ходив до тебе, Татіяно.
Ого. А що це так смачно пахне?
Ого. У вас тут єврейський седер?
Ів, і ти прийшла.
-Хто це? -Звісно, прийшла.
А навіщо ти прийшла? І хто це?
Не знаю.
На вулиці здибала. Просився до тебе.
-Я його впустила. -Круто.
Ви Ірвін Флетчер?
Так, це я.
Тобто ні, це не я. Вічно плутаю.
Мене звати Барт Робінсон.
Я був заручений з Лорел Ґудвін.
Друже, сьогодні стрілялок не буде.
Пропоную протверезіти.
-Напоїмо тебе кавою. -Іди до Сильвії.
Це Сильвія. Вона тебе смачно погодує.
-Усе буде добре. -Чим погодує?
Перекусиш. Ми про тебе подбаємо.
Що це? Овене, це оксі?
-Я маю рецепт. -Зараз? Серйозно?
Овене, я ж казала. Випивка й пігулки – погана дорога.
-Люди люблять тебе, Овене. -Ів.
Овене!
Овене, ти не підписав кляті папери!
Мі скузі. Той пес зробив піпі на килим.
А, так. То вона голодна.
Мені треба йти.
-Стій, що? Чому? -Браво.
Флетч, це таке, що я маю зараз зробити,
і я не потерплю допитів.
Не тримай у собі.
Не тримай. Відпусти.
Ти нестерпний.
Яка смакота.
Так нічого мені й не розкажеш?
-Анді, не роби цього. -Ти ходиш по лезу, Флетч.
Анджела, так?
Я ходжу по лезу?
Боже.
Містере Горен, радий бачити.
Клуб скоро зачиняється.
-Так, їдьте. -Тоді поквапимося.
-Якщо зачинено, то… -Ваше здоров'я. Дякую.
-Привіт, комодоре. -Привіт, Рон.
Чорт.
Ти так і не пояснив, чому ти мене уникаєш.
Я не уникаю тебе. Я намагаюся тебе захистити.
Ти верзеш брехливу маячню.
Думаєш, я повірю?
Анджело, я тобі казав. Я під слідством.
За кожним моїм рухом стежать.
Та ну, Рональде!
Ти міг якось мені повідомити, що продав дві мої картини!
-Ой. -Що там за…
Містер Лок.
-Флетч? -Привіт.
Що ти тут робиш?
Ти знаєш, я хвилювався. Я… я неспокійна людина.
Не треба хвилюватися. Картини тут.
Ми врятуємо Менті.
Зайди. Ти мокрий, як пес.
Дурне взуття.
Рональд був моїм викладачем у Гарварді.
І коханцем теж.
Не дивися так гордо.
Вона не дуже вміє вибирати чоловіків.
То ти вкрала картини й віддала йому, щоб продав?
Вони мої за правом.
Але вже до нашого знайомства
Рональд не відповідав на дзвінки й імейли,
тому я здивувалася, коли ти сказав, що він продав дві картини.
Я збирався виконати нашу угоду.
Просто переймався тим, що за мною стежать.
Я повірю тобі на слово, Рональде.
Я тут трохи покопався.
Схоже, вся арт-колекція твого батька
була намародерена в часи Другої світової.
І ймовірно, картини належать Італійській республіці.
Овен Тассерлі був твоїм однокурсником?
Так, ми обоє слухали курс Рональда.
Чому це важливо?
Чого ти зациклився на Овені Тассерлі?
Ти збрехала про Тассерлі, і я знаю, чому.
-Про що ти говориш? -Овен постійно літає в Європу.
Явно це він допоміг тобі вкрасти картини з батькової вілли.
Про це дізналася Лорел Ґудвін, і він її вбив.
Але ти не здала Тассерлі поліції,
а вирішила підставити мене.
Бо тебе цікавлять лише твої картини.
Є відео з Овеном і Лорел у ніч убивства.
Копи думали, що то я, через бейсболку «Лейкерз».
Тільки ти знала про мою бейсболку,
тому ти співучасниця вбивства і брехуха, Анді.
І змія з холодним серцем.
Що?
Ого.
Добре, я помилявся.
Ти не поганець. Поганець він.
Чорт, можна забрати слова назад? Хоч якісь?
Надінь.
Так. Можна… Секунду.
Вибач. Я помилявся.
Але визнай, що гіпотеза була хороша.
-Просто я не помітив… -Заткнися!
Серйозно!
Рональде, що ти робиш?
Я був у скрутному становищі.
Дарма ти прислала Флетча, щоб розхитував ситуацію.
-Нащо ти вбив Лорел? -Я зібрав про тебе дані, Флетч.
Ти пристойний журналіст-розслідувач.
Я не міг ризикувати, щоб ти пхав носа у справи.
Треба було тебе усунути.
Мабуть, мені приємно.
Сьогодні приходив інспектор Монро.
Тоді я й вирішив линяти з країни,
з картинами, а кінці підчистити.
-Звідки ти знав про мою бейсболку? -Убивцям можна не розкривати таємниць.
А зараз надівай наручники.
Ти ж не плануєш вивезти нас у море,
скувати наручниками й викинути за борт?
Я був готовий скоїти сьогодні одне вбивство.
Чому ти думаєш, що не скою два?
Ой.
Годі верзти маячню!
Так!
Ще раз піднімеш голос – я поставлю дуже гучну музику.
А можна я виберу?
Бо ЕТМ… Краще будь-що інше.
-Джаз діксіленд, блюґрас. -Надівай кайданки, козел.
Ти хворий!
У нього 20 років не було застуди.
-Пристрелю вас, та й усе. -Ронні!
-Рятуйте! -Допоможіть! У нього пістолет!
Ронні!
Якого біса ти там робиш?
О, ні! Ні!
Привіт, Флетч.
Привіт.
Скотч має бути вишуканим односолодовим.
Ще раз: це лікарня, але ми постараємося.
А може, пиво?
Від їстівних у мене гази.
-Яхта Горена – велика зелена… -Непогана нічка.
У плані погоди.
Вибачте. Картин немає.
Що? Ні-ні, цього не може бути.
Ми скрізь шукали.
Розрізали матраци, зірвали обшивку.
На тій яхті картин немає.
Це неможливо.
А як ви мене тут знайшли?
Учора вночі тут був інцидент,
і я зіставив факти. Горену належить яхта,
і вас знайшли в машині перед галереєю.
Це я зіставила факти.
Ну, так, я… Я знаю, Ґріз,
але коли я кажу «я», то маю на увазі… Ґріз зіставила факти.
Тому я поїхав до Горена,
і його поведінка здалася мені підозрілою.
Ми трохи копнули, і з'ясувалося, що він по вуха в боргах
і під слідством за шахрайство зі страхуванням.
-Це теж я з'ясувала. -І…
-Просто кажу. -Ґріз зіставила.
І тоді мене осяяло.
-Нас. -Нас.
Горен убив Лорел Ґудвін.
Ми не знайшли його для арешту. І здогадалися, що він може бути тут.
Як ви пов'язали його з убивством?
Він завжди обробляє руки антисептиком.
І має підставки для чорнильних ручок, чистих та брудних.
-Бактеріофоб. -Фобія.
Так. А зараз перегляньте це відео.
До самого кінця.
-Ти диви. -Що? Я не б…
Він сіпнув рукою, бо жінка торкнулася його шкіри.
-Бактеріофоб. -Бактеріофоб.
Але в нього чорне волосся.
Знайшли дешеву чорну фарбу.
А звідки він знав, хто я? І що ношу бейсболку «Лейкерз»?
Пам'ятаєте своє фото зі статті в «Ла Репабліка»?
Звісно.
На мені була щаслива бейсболка.
І я говорив по «Зуму» з Гореном. Клас, я ідіот.
-Угу. Нарешті консенсус. -Дякую.
Добре, але чому Лорел Ґудвін? Чому вона?
Лорел Ґудвін була вільною слухачкою на курсі Горена в Гарварді.
У таунгаузі Тассерлі Горен робив мистецькі інсталяції, тож мав ключ.
Вдавши турботу про кар'єру міс Ґудвін, він заманив її.
Вона була зручною жертвою.
-Він хотів підставити Флетча. -Боже. Бідолашна.
Який виродок!
Він збирався й мене вбити.
-Я повертаюся у відділок. -Ага.
Дозвольте сказати: я радий, що ми нарешті розплутали цю справу.
Разом.
-Ми? -Ми.
Утрьох.
Ні.
Ні. Ми розплутали справу.
-Та ні, ми. -Ні.
Ви прийшли босоніж у мій кабінет і розбудили мою дитину,
з підозрами,
-але не щодо Горена! -Нічого не знаю.
Вам на яхті наваляли й ледь не вистрелили в пику.
Ось ваші здобутки.
Я пішла до машини.
А мені нас бракуватиме.
Але знаєте, лише ви могли пробратися в такий клуб
і змішатися з натовпом.
Мене сюди нізащо б не пустили.
А я – інспектор.
Так, я розумію.
Бо ви єврей.
Так не має бути.
Лехайм.
Анді, може, ти просто скажеш правду?
Усе було б значно простіше, якби я все знав.
Я не могла тобі довірити всю інформацію.
Чому?
Бо ти сам сказав. Ти – ідіот.
Ти мене просто використовувала?
Ні, Флетч.
Просто я закохуюся в ідіотів.
Нехай я ідіот, але я врятував тобі життя.
Це не ти.
Та дівчина врятувала життя нам обом.
-Ну… -Як там її звали?
Ґрізлі.
А знаєш що? Я так і не знаю її…
Секундочку.
Це прикольна пісня.
Ґріз, останнє питання.
Я досі не знаю вашого справжнього імені. А треба.
Ґрізельда. І я не соромлюся свого імені, Флетч.
-І ви свого не соромтеся. -Дякую.
Вам і так є чого соромитися.
Ваша пихатість, привілеї білого, ноги.
Добре, що ж, дякую, що врятувала мій зад, Ґрізельдо.
-І хочу сказати… -Руки геть від машини.
Якого хріна ти дзвониш?
Привіт, Френк.
Ексклюзив ще потрібен?
МИСТЕЦТВОЗНАВЕЦЬ УБИВ БАРИСТУ
-Менті! Як ти, друже? -Бонджорно, Флетч.
Як там Канарські острови?
Ти прекрасно все організував.
Що ж, виявляється, графиня справді тебе кохає.
Вона навіть пробачила Анджелі.
Вона дивовижна жінка.
Так і є.
А на захист Анджели: вона не знала про вбивство.
Думаю, вона вкрала картини, щоб їх не забрала графиня.
Їй неприємно ділити твою любов.
А де зараз дами?
Тринькають твої гроші.
Твої картини у фургоні, в гаражі неподалік звідси.
У мене ідея. Може, залишиш їх собі?
Ти це несерйозно.
Для моєї сім'ї краще, щоб картини були подалі.
Ти цілковито в цьому впевнений?
Ці картини коштують, грубо кажучи… дохріна.
Насправді їх вкрали фашисти.
Я завжди почувався через них винуватим.
-Ґраціє. -І тобі ґраціє.
Анджела – моя донька.
Я можу їй пробачити. А ти зможеш?
Я пробачив би, але вона мене кинула.
Кинула тебе.
Може, одного дня я зрозумію…
…секс іззаду.
Що?
У мене дуже хороша італійська.
Боже мій!
-Тато? -Ти – видіння?
Люба, я не примара.
-Тато! -Андж.
Зі мною все добре.
Я вам обом повинен зізнатися.
Ми сфабрикували моє викрадення, щоб…
Навіщо?
…з'ясувати, в кого картини.
Ми вирішили, що краще буде…
Гальмо Монро.
У вас немає інших справ?
-Ні, я всі розплутав. -Справді? Мазл.
Я маю дещо для вашого сина. Хотів надіслати у відділок.
Правда ж, миленько?
Дружина буде в захваті.
А картини знайшли?
Ні, але міська й дорожня поліція шукають
бірюзовий фургон «Форд еконолайн» 1998 року випуску.
Номери Віктор-Ґері-2-7-0-Сем.
Очевидно, зареєстрований на І. М. Флетчера.
Я той фургон подарував.
Тобто якщо ми його зупинимо,
то не знайдемо крадених картин?
Ну ви завзятий, Моррісе. З вас вийшов би чудовий репортер.
Ні. Не знаю, кого більше ненавидять.
Копів чи журналюг.
Копів.
Бувайте.
-Прокат авто «Ентерпрайз Екзотик». -Привіт. Слухайте.
У мене в сім'ї надзвичайна ситуація, і я не зможу сам повернути авто.
Я поставив його в провулку на виїзді з Ютика,
і ви не повірите, але хтось украв номерний знак.
Отакої.
-Машину хтось може відігнати. -Ні, сер.
Треба писати заяву в поліцію.
Вибачте. Не чую… Ви зникаєте.
Менті.
Графине де Ґрассі.
Так?
Це прислали для вас.
Тільки одну?
Флетч, ну ти гівнюк.
Я… я думаю, це Мунк.
Це не оригінал.
МУЗЕЙ СУЧАСНОГО МИСТЕЦТВА Едвард Мунк
ВИКОРИСТАЙ ЦЕ В ПАМ'ЯТЬ ПРО ЛОРЕЛ І ДОПОМОЖИ ЇЇ СІМ'Ї.
Дуже красиво, Міньйон.
ДЕСЬ У ЦЕНТРАЛЬНІЙ АМЕРИЦІ
У дитинстві Едґар Артур Тарп-молодший
обклеював стіни фотографіями, вирваними з книжок та журналів.
На них були ковбої, індіанці, буйволи…
Привіт, Френк.
Нащо ти мені прислав цю срану бридку картину?
-Я викинув її на смітник. -Не дякуй.
-Де ти зараз? -Не твоє діло.
Ти потрібен для сюжету.
У новинній корпорації Марча – цирк на дроті.
Старий Марч раптом іде на пенсію, а сина-недоумка ставить за головного.
Треба, щоб ти мотнувся в Чикаго…
Френк, я тебе переб'ю.
Як журналіст-розслідувач, я офіційно на пенсії.
І не передумаю ні за які гроші.
Ідеально, бо гроші тут якраз ніякі.
Та ну, Флетч. Невже тобі не нудно?
Ще ні. Па-па.
Стій. Не кидай трубку.
До речі, ту срану гидку картину
раджу спершу оцінити, а тоді вже викидати.
Що?
-Тей! -Що?
Де сміття? Дай мені…
П'ять зірок.
Переклад субтитрів: Олена Любенко