Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DĚLAL JSEM, CO JSEM MOHL. MYSLÍM, ŽE JSEM NEBYL NEJHORŠÍ.
NEJLEPŠÍ FOTBALISTA VŠECH DOB
NETFLIX UVÁDÍ
Ahoj, Patrizio.
To jsem já. Kdo jste?
Kdo že jsem?
Jsem svatý Januarius.
- Odkud znáte moje jméno? - Říkám, že jsem svatý Januarius.
Čekáš na autobus 412, že?
To máš marné, mohla bys čekat hodiny.
Chceš svézt?
Můžeme tě vzít domů, jestli chceš, Luigino Serra a já.
Těší mě, Luigino Serra.
Ne, díky. Pojedu autobusem.
Nemůžeš mít děti, že ne?
Nastup si.
Cestou ti vysvětlím, jak můžeš mít dítě se svým manželem. S Francem.
Jedeme, Luigino.
Kam jdeme?
Stavíme se u mě doma, abych ti to mohl vysvětlit lépe.
Bože!
Malý mnich!
Ano, to je on, Malý mnich.
Pojď sem, Malý mnichu.
Tak, Patrì, teď se ohni
a dej Malému mnichovi pusu na hlavičku.
Pro štěstí.
A je to. Teď můžeš mít dětí, kolik jen chceš.
Má krásná Patrizio.
Je deset. Kde jsi byla?
Počkej.
Nebudeš tomu věřit, ale autobus měl dvě hodiny zpoždění.
Udělala jsi to znovu.
Ty jsi to udělala znovu? Děvko!
Pojď sem!
Pojď!
Rozmlátím ti hlavu!
- Děvko! - Kreténe!
Ty děvko! Pojď sem!
Stůj! Kam jdeš?
Pojď sem!
Ty jsi zamkla? Vylez, neublížím ti.
Nic ti neudělám!
Otevři! Nic se ti nestane!
Otevři, ty děvko!
Marì, rychle přijeď, Franco mě chce zabít!
- Zpomal, zlato. - Neboj se, mami.
Padám!
Co se stalo?
Ta děvka to udělala znovu.
Zase se někde kurvila!
To není pravda! Potkala jsem svatého Januaria.
Vzal mě k Malému mnichovi. A ten mi dal ty peníze.
Řekl mi, že teď už můžu otěhotnět.
Proto jsem přišla pozdě.
Ubožáku! Udělala jsem to pro tebe!
Saverio, všiml sis, že mé sestře krvácí nos?
Jdi pro mokrej hadřík.
Ty toho taky nech.
Marì, přísahám Bohu, byl to vážně Malý mnich.
Patrizio, prosím tě, přestaň.
Děvka!
Promluvím s ním.
Děvka!
Franco, musíš toho nechat.
- Je to děvka. - Není to děvka.
Je nemocná. Dokonce i ten psychiatr to řekl.
Ta neplodnost jí vlezla na mozek.
- Je v depresi. - Je to děvka.
Ale strejdo…
co když vážně potkala Malého mnicha?
Říkej takový blbosti dál a vyletíš ze školy, rozumíš?
Ta baronka je hrozná otrava.
Mami, viděla jsi někdy její dům?
Jistě, když její manžel žil, chodila jsem často.
Ale co umřel, už nikoho nepustí dovnitř.
- Jaký to tam je? - Divný.
A její manžel?
Signor Attilio. Dobrý člověk a slavný gynekolog.
Chovala se k němu jako ke sluhovi.
V sobotu ho pustila ven jen na 20 minut.
Vyplnila sázenku a on ji šel podat.
Fabiè, probuď bratra, musí na univerzitu.
Marchino, vstávej, musíš jít na hodinu.
- Danielo, vylez. - Ne.
Vylez, musím do práce a Fabietto musí do školy.
Ne.
- Marchino vstává? - Ne, byl venku až do čtyř.
- Co tam děláš? - Stříhám si nehty.
- To nemůžeš u sebe? - Ne.
- Odkud máš tu nadutost? - Od tebe!
Tati, myslíš, že Maradona přijede?
Ani náhodou, neopustil by Barcelonu kvůli téhle díře.
Nepřijede!
Vidíš? Tvá sestra se přiučí něco novýho i zamčená v koupelně.
Doneslo se mi, že stavíte horskou chatu v Roccarasu.
Horskou chatu? Spíš dvoupokojáček.
S dvorem. Vyděláváte slušné peníze.
Můj zesnulý manžel chtěl dům v horách.
Řekla jsem mu, že skončí v popelnici, když takovou hloupost udělá.
Lidstvo je strašné, neslyšela jsi to?
Ne, nikdo mi nic neřekl.
- Už znáš přítele své švagrové? - Potkáme se v neděli v Agerole.
Agerola je strašná díra.
- Je tam čistý vzduch. - To je v každé díře.
To je baronka Focale?
- Vypadá jako Jan Pavel II. - Máš pravdu.
Ale papež je víc sexy.
Ukaž. Vypadáš dobře, sluší ti to.
Ahoj, zlatíčko.
Vaše sousedka byla v sobotu na té svatbě.
Jaká byla?
Podle jejího popisu jako svatba Charlese a Diany.
„Neuvěřitelná, okouzlující, elegantní, strhující.“
- Takže pěkná! - Pěkná? Spíš pěkně nevkusná.
Svatba na ostrově Procida? Capri ještě chápu, ale Procida…
Nevěřím jí, ale tvrdí, že tam byl i Franco Zeffirelli.
Prý jí políbil ruku a řekl: „Jaká krásná dáma!“
Proč jí nevěříte, baronko?
Zeffirelli kope pro druhý tým.
Tak si představ, že by líbal úděsnou Graziellu.
- Vážně ji nemáte ráda. - Ona i její rodina si hrají na šlechtu.
Jen proto, že jsou ze severu Itálie.
Ti pitomci si myslí, že jsou z rakousko-uherské monarchie.
- To my jsme z Neapolského království. - Neutahuj si ze mě.
Mariapanno! Moment.
Kde vězí?
Jedeme.
Tyhle milenecké nesmysly.
Můj manžel o ně taky stál, ale řekla jsem mu rýmem:
„Attiliuccio, řeknu to jasně. Já jsem generál a tím to hasne.“
- Jdu k sobě. Je tady nuda. - Mám vám přinést oběd?
Nech mi ho u dveří a pětkrát zaklepej koštětem.
Nashle.
Zatím.
Potřebuješ zpověď?
ŠKOLA DON BOSCO SALESIANI
Antò, vidíš je?
Ještě ne, strýčku.
Leť, Dieghito…
- Hajzle. - Přestaň.
Hajzle.
Podáš mi ty broskve ve víně?
Koukej na mámu. Popichuje signoru Gentile.
Ráda ji provokuje k nadávání.
Každý ví, že signora Gentile je ta nejprotivnější žena v Neapoli.
A kdo ji získá do rodiny? Já.
- Je jí zima? - Ne, jen se ráda tím kožichem chlubí.
- Signoro, všude to na sebe kapete. - Jdi do prdele!
- Proč se k nám nepřidáte? - Protože jste jen chátra!
Jaké hezké obraty ti signora říká?
V šíleném záchvatu poetičnosti říká,
že nás má v té nejhlubší úctě.
Proč tu není Daniela?
Byla v koupelně. Čekali jsme na ni dvě hodiny.
- Teto, předvedeš žonglování s pomeranči? - Jistě, zlato!
Teta Maria!
Do toho, Mario!
Nikdy toho nenechá.
Jak to sakra dělá?
Manželka strýčka Alfreda je tady.
- Austero! - Velká vědkyně dorazila!
Můžeš se přestat chovat jako debil?
Austero, ignoruj ho.
- Všechno v pořádku? - Zlobí mě slezina.
- Byla sis zaběhat? - Nikdy v životě.
Na čem teď pracuješ v té své záhadné laboratoři?
Nebudete tomu věřit, ale já a můj tým
jsme blízko k nalezení léku na všechny typy rakoviny.
Nenè, ty jsi ty papriky ani neochutnala.
Jistěže ne, zkouším Witch Watch.
Co to je?
Myslí Weight Watchers, dietu.
Už shodila skoro čtyři kila.
Tak už jen 70 a bude jako Pavarotti!
Sklapni.
Neposlouchej ji.
- Riccardino, vidíš je? - Ještě ne, strýčku.
- Antò, ty něco vidíš? - Nic.
Viděl už někdo z vás přítele naší sestry?
Luisella říká, že je fešák.
O tom dost pochybuju.
Naše sestra byla vždycky ošklivá a pěkně pitomá.
Prosím tě, i když se ti nebude líbit, nezačínej s těma svýma blbostma.
Luiselle je 42. Kdo ví, kde k tomu blbci přišla.
„Lucean carriere zitelleche innanzi,“ řekl velký básník.
To je to jeho klasické vzdělání, slyšíte?
- Vypadáš skvěle, mami. - Jdi někam!
Tak jsem tady. Chyběl jsem vám?
Hrozně!
Austero, našli jste už lék pro Geppina?
Ten je beznadějnej případ.
Jakej je ten meloun? Dal mi ho ten můj kámoš veterinář.
- Buďte upřímní. - Je dobrej.
- Jak velkej otrapa je Geppino? - Obrovskej. Víš, co dělá?
Vždycky nechá veterinární kliniku projít inspekcí.
Na oplátku dostává melouny a šampaňský.
- A dokonce i kožich pro matku. - Přesně!
Dřív nebo později skončí ve vězení.
- Riccardino, vidíš je? - Nic.
- Antò? - Ještě ne.
Silvano, co víš o tom Luisellině novém příteli?
Jen jeho jméno. Aldo.
Co dělá?
Neříkáš celou pravdu. Víš to!
- Marchino, ona to ví. - Co já vím?
- Co tvoje herecká kariéra? - Nezačínej s tím.
Má konkurz pro Felliniho.
Není to konkurz, Fellini hledá jen komparzisty.
- Uvidí 4 000 lidí. - Pořád je to konkurz.
- Antò? - Pořád jen Tatarská poušť.
Antonio taky studuje klasiky?
Mami?
- Mami, chceš vychlazený meloun? - Jdi někam. Přestaň do mě rýpat.
Přestaň se smát, ty idiote.
Podle mě jsou Pelé a Di Stefano lepší než Maradona.
Kdy se z vás všech stala taková hrozná zklamání?
Proč jste si sami sebou tak jistí?
Držte se jídla a pití, nic jiného neumíte.
Kamarád vlastní bar v Turíně a řekl mi, že Agnelli uzavřel s Maradonou smlouvu.
- To před Alfredem neříkej. - Tomu nevěřím.
Agnelli tam každý ráno pije kafe a svěřil se mu.
Jasně, Agnelli pije kafe v baru tvého kamaráda!
Pěkně kecáš!
Fakt myslíš, že Maradona přijede hrát za Neapol?
To jen plátky píšou, aby se prodávaly.
Vlastní je Ferlaino a ten je moc lakomej.
Znám ho, často chodí do banky.
Fabiè,
jestli Maradona nebude hrát za Neapol,
zabiju se.
Rozumíš, co ti říkám?
Zabiju se.
Podívejte!
- Jsou tady! - Je to mrzák!
Jak jako mrzák?
- Asi se jen zranil. - Dej mi ten dalekohled.
Je snad válečnej veterán?
Má kulhavou nohu.
- Je to šereda. - Děsnej.
Je hnusnej jako hovno!
Jako hovno!
Těší mě. Jsem Aldo Cavallo, benátský policista v důchodu,
amatérský cukrář
a snoubenec vaší švagrové Luiselly Schisa.
Mám velmi vážné úmysly.
Ty taky?
Proč jste všichni takové zklamání?
- Nevím. - Nevšímejte si ho.
Náš strýc je právník.
Stal se z něj cynik, poté co prohrál 18 sporů po sobě.
Těší mě, jsem Aldo Cavallo,
benátský policista v důchodu, amatérský cukrář
a snoubenec vaší sestry Luiselly Schisa.
- Mám velmi vážné úmysly. - Jaké úmysly?
Chci si ji vzít a dělat ji šťastnou už navěky věků.
Navěky? Řekněme spíš do Vánoc. Je vám 80 let.
- Saverio! - Pořád žertuje.
Je mi 70, nepiju, nekouřím.
Každé ráno cvičím.
- Jsem pořád silný mladý muž. - Hezký mladý muž.
Musíme Alda představit signoře Gentile.
Ne, prosím tě!
Co raději oslavit jejich zásnuby
a vyjet si na mé lodi na koupačku?
- Přidáš se, strýčku Alfredo? - Geppino, moře…
- To je zklamání. - Neumí plavat.
- Signoro Gentile, půjdete s námi? - Udus se klobásou!
Co to říkala o klobásách?
Máma řekla, ať vám nabídneme občerstvení.
- Tak pojďme. - Pojďme.
Takže…
na počest našeho milovaného Eduarda, který tu bydlel,
ti teď přednesu báseň, milovaná Mario. Si t'o sapesse dicere.
Pak najdeš velmi jemné síto,
dáš ho na mísu
a nasypeš tam mouku a kukuřičný škrob.
Pak to musíš prosít.
To je to tajemství, které svět zapomněl.
„Chci být s tebou věčně.“
Musíš to dobře prosít, drahá.
Promiň, je mi trochu horko. Nevadí, když se půjdu zchladit?
Jistěže ne, lásko.
Jde ke dnu!
Velryba se ponořila.
To tvoje klasický vzdělání tě ničí.
Takže, signoro Patrizio, říkal jsem Luiselle,
jak správně upéct piškot.
Není to snadný recept.
Jak jsem říkal, lidé význam prosívání vůbec nechápou.
Půjčíte mi ten svůj přístroj na chvilku?
Jistě.
Je šílená.
Je šílená a je děvka.
Panebože!
Pronásledují pašeráky cigaret
a nenechají je, dokud nevyhodí všechno zboží.
Pak už na ně policie nemůže.
Ten s tou lodí fakt umí!
Fabietto, podal bys mi ručník?
Jsi už hrozně velký, Fabiè.
Co říká?
Že musejí koupit baterie.
Nedívej se na mě.
Tady není nic k vidění.
Mluvila jsem s Nennellou.
Mám pěkně žhavý drby.
- A jakýpak? - Žhavý jako láva.
Například?
Aldo dal Luiselle sexy růžový punčochy.
Nechtěj, abych se pozvracel!
Pojď se podívat na dům.
- Kde je Daniela? - Kde bys řekl? V koupelně.
Sem přijde krb.
Krb?
Vždycky jsem chtěla dům s krbem.
- Jo? - Jo.
Myslíš, že Diego přijede?
- Ne. - Já myslím, že jo.
Takže…
jak sexy byla dneska teta Patrizia?
Úplně nahá.
Od jedné do stovky.
Miliarda.
Kdyby sis musel vybrat,
buď že Maradona bude hrát za Neapol, nebo ošukáš tetu Patriziu…
co by sis vybral?
Maradonu.
Jsi vážně dobrá.
Co chceš? Ztrať se!
Tak jak to šlo?
Děsně.
Řekl, že mám obyčejnou tvář. Zeptal jsem se, co tím myslí.
Řekl, že vypadám jako číšník z Anacapri.
Tak co, Marchino, co říkal?
Řekl, že mám obyčejnou tvář…
Stefania.
Moje drahá Antonella.
Agnese, Luisa, Giusy.
Elisabetta. Ta se nikdy neukáže.
Ne tahle, ta nalevo.
Camille, Celine,
Eleonore, Florence.
Petra. Ne tahle, ta obdařená!
Geltrude, Inga…
Fanny… To je kráska. Fanny!
Olimpia.
Rosa.
- Panebože. - Sofia, Margot.
Odille.
Dolores.
Esmeralda.
- Co ještě Fellini říkal? - Nic.
V jednu chvíli mu volal novinář.
Řekl mu: „Kino není užitečné nijak, je to jen rozptýlení.“
Ten novinář se určitě ptal:
„Rozptýlení od čeho?“
A Fellini říká: „Od reality. Realita stojí za houby.“
Víc neřekl?
To nestačí?
To je on!
Tati, poslouchej mě, přísahám ti to.
Líbí se ti ten obraz? Litografie od Guttusa, jednoho z nás.
Přísahám, že to byl Maradona, zeptej se Marchina.
Blbost. Přečti si to. „Žádná Neapol pro Maradonu.“
- Jak šel konkurz? - Neptej se.
Ten konkurz! Já zapomněla.
- Řekni mu, že to byl Maradona. - Vypadal jako on.
- Co jsi půjčil? - Tenkrát v Americe.
Ten s De Nirem? Pak si to pustíme.
Signora Pichler? Dobrý večer.
Tady asistentka maestra Zeffirelliho.
Maestro mi řekl, že jste se setkali na jedné svatbě.
Velmi ho zaujala vaše zářící a veselá tvář.
Tak to popsal.
Maestro právě pracuje na novém filmu o Marii Callas.
Hledá dámu do hlavní role a rád by se s vámi sešel.
Mohla byste přijet do Říma?
Proč si nekoupíme TV na dálkový ovladač jako všichni ostatní?
Nemluv nesmysly, jsem komunista.
- Šla jsi na záchod? - Tam je Daniela.
- Mario! - Graziello!
Přátelé!
Skvělá zpráva!
Ahoj.
Zeffirelliho asistentka právě volala Grazielle.
Chce, aby hrála v jeho příštím filmu.
Ne!
Bravo, Graziello!
Výborně!
Gratuluju!
- Co se děje? - Máme úžasnou novinu!
Graziella bude hrát v Zeffirelliho příštím filmu.
- Bude hrát Callas! - Jak víš, že je to o Callas?
Četla jsem to v Gente.
Graziello, připrav se na Oscara!
Nezapomeň na nás, až se přestěhuješ do Hollywoodu.
Nikdy na vás nezapomenu.
To byla krásně řečená replika.
Pojďme domů! Co když Zeffirelli zavolá znovu?
Slyšel jsem zvonit telefon! Rychle!
V sobotu to oslavíme!
Tak v sobotu!
Já na premiéru nepůjdu, bude to šupácké.
Jdu, tady je nuda.
Nashle, baronko.
To je fakt neuvěřitelný.
Cože?
Necháš těch žertíků někdy?
S takovou ji zabiješ.
Nezjistí, že jsem to byla já.
Ale jo. Protože teď půjdeš k nim a hezky jí řekneš, že to byl žert.
Jsme komunisti.
Jsme poctiví. Do morku kostí.
Sama tam nepůjdu.
Vy Neapolci!
Není pravda, co se o vás říká, jací jste tu milí.
Jste zlí! Takoví vy jste!
Mario.
Už tě nikdy nechci vidět.
A ty, neopovažuj se jíst ty canederli.
Ani hnout.
Haló?
Mluvil s tebou manžel?
Co chceš, mrcho?
Ještě s tebou nemluvil?
Tak mu řekni, že by měl.
Okamžitě tu děvku necháš!
- Slíbils mi, že už se s ní vídat nebudeš! - O kom to mluví?
Signora Villa, tátova kolegyně. Táhnou to spolu už roky.
Nemůžu, víš, že je to složitý!
Danielo! Vypadni odtamtud!
Ne, ty vypadni!
Půjdeme si lehnout.
Fabietto?
Nemysli na to.
Mysli na tetu Patriziu.
Mysli na Maradonu.
Co to kurva…
Nemůžu to zastavit.
Haló?
Dej mi tu děvku.
Dobře, ahoj.
To byl Filippo Anzalone.
Můj kolega z banky.
Pracoval do noci, měl ještě papírování.
Chtěl mi to hned říct.
Co?
Za 13 miliard v bankovních zárukách…
Neapol koupila Maradonu.
Musíme to hned říct strýci Alfredovi.
Mariapanno!
Všechno nejlepší, Fabiè!
- Už jsi tu byl? - Když jsem byl malej.
Jak oslavíš narozeniny? Venku s kamarády?
Večer nepřijdu domů.
Nemůžeme slavit spolu. Máma je naštvaná.
- Situace je… - Já nemám kamarády.
- A co přítelkyně? - Jo, jasně…
Podívej, brzy budeš holku mít
a tohle utrpení bude minulostí.
Ale dej na mou radu.
Napoprvé ber cokoli, co se nabídne.
Klidně i naprostou šeredu.
Hlavně si prostě svoje poprvé nějak odbuď.
Rozumíš mi?
Tady máš, dárek k narozeninám.
Sektor B, samozřejmě.
- Díky, Bože! - Neděkuj Bohu.
To já jsem ti koupil sezonní lístek.
Signoro Mario! Pomůžu vám.
Díky, Mario.
- Jak se daří tatínkovi? - Táta mě miluje.
Dnes jsem nechal udělat pár testů. Táta má vysoký cholesterol.
Mario, co to vyvádíš?
Chtěl jsem vás rozesmát.
Vidíš ten sloup?
Celou válku jsem se o něj opíral. Byl jsem mladší než ty.
Pak pro mě jednoho dne přišel Luigino, syn vrátného.
- A vzal tě daleko? - Ne, přivedl mě sem.
Na Piazzetta Sera.
Co tady bylo?
Padesátiletá žena.
Za trochu cukru nebo čehokoli k jídlu…
líbala kluky na pusu.
A protože jsme byli různýho věku,
nachystala si tu cihly do různých výšek.
Geniální.
Všechny ženy jsou geniální.
Takže mě Luigino vlastně vzal daleko.
Tvou matku jsem poprvé viděl na Via Roma.
Běžela do bombovýho krytu.
Měla zpoždění, měla strach.
Byla mladá.
A byla krásná.
Pořád je.
Ano.
Pořád je.
Určitě chceš na narozeniny jen misku zuppa di latte?
Nemám ti uvařit něco výjimečného?
Zuppa di latte je výjimečná.
Připomíná mi dětství.
Táta býval pracovně v Miláně a nechtělo se ti vařit.
To jsme měli zuppa di latte a mohl jsem spát ve vaší posteli.
Možná nebyl v Miláně.
Co chceš dělat po střední?
Filozofii.
A o co přesně by šlo?
Vlastně nevím.
Vyhodila jsem ho, protože jsem musela. Za pár dní ho pustím domů.
Kam by vlastně šel? K ní? Ta neumí ani zuppa di latte.
Kde jinde se má tak dobře?
Ve čtvrtek ho vezmu zpátky a můžeme vzít nábytek do Roccarasa.
Dům je konečně hotový.
Udělala jsem ti tiramisu. Chceš?
- A co Marchino? - O toho jsme přišli.
Viděla jsem ho dneska s holkou, krásnou.
Chceš si hrát na schovku? Dřív ses schovával v mém šatníku.
Mami, do šatníku už se nevejdu.
Máš pravdu. Na to už jsi moc velký.
Fabiè, chtěl jsem ti koupit dárek.
Ale zapomněl jsem.
To nevadí, Mario. Úmysl se počítá.
Bezva.
Ahoj, Fabietto!
Kdo tady natáčí? Fellini?
Ne, nějaký režisér jménem Antonio Capuano.
Každý s ním chce pracovat.
No tak, pohyb.
- Ahoj, Julio. - Ahoj, Gennaro.
Připomeneš mě Capuanovi? Jsem v divadle Galeria Toledo.
Bez obav. Říkal, že přijde.
Ta show je skvělá, jde to dobře.
Dej mi vědět.
Haló?
Kdo volá?
Tebe už jsem viděl. Řídils pašeráckou loď.
To je možný. Moře je můj život.
Diego skóroval. Rohovej kop.
Armà, jdeme?
- Tvoje holka? - Moje sestra.
Jestli chceš, můžeme jít spolu na zápas.
Zavolej mi na 287170.
- Ahoj. - Měj se.
Opatrně.
Co to bylo?
Za tím křovím něco je.
- Nejspíš kočka. - Nebo vlk.
Vlk?
Blbost!
Je to jen kočka nebo pes.
- To je medvěd. - Jo, jasně, medvěd v Roccarasu.
- Mám strach, jdu dovnitř. - Já taky.
Pane, pojďte taky.
Takový kecy.
Koťátko?
Panebože!
Saverio, je za tebou!
Saverio!
Medvěd z Roccarasa tě přišel sežrat!
Jsi na hlavu? Málem jsem měl infarkt!
Musíš s těma blbýma žertíkama přestat!
Byli jste fakt skvělí!
Úžasní!
Ty v tom medvědím obleku, ty jsi byl výbornej!
Koťátko?
Jsi pitomá.
- Ublížil sis? - A moc.
Přihraj Diegovi!
Krucinál.
Běž!
Je menší než ten z lahůdkářství.
- Ne, jsou tak nastejno. - No tak!
Dobrý večer, pan Geppino Lettieri?
To jsem já, co se děje?
Sledujeme hru.
Hra skončila.
Zase Maradona, snaží se kličkovat…
Gól!
Je nejlepší!
Jsi blbej?
Matko Boží!
To je ale hráč!
Maradona se míče dotkl rukou.
Myslím, že to byla ruka. Tady máme záznam.
Tady je Valdano, který zřejmě všechno zkazil…
A skóruje pěstí. Bylo to rukou.
Tak rukou!
Bůh! Skóroval rukou.
Pomstil velký argentinský lid
utlačovaný na Falklandech odpornými imperialisty.
Je to génius!
Je to politický čin.
Revoluce.
Ponížil je, chápeš?
Ponížil je.
Maradona skóroval rukou.
Kde je sakra Silvana?
Šla koupit zmrzlinu.
Mňam!
To je ale hnusnej svět.
Jdeš si koupit dezert, a než se vrátíš, máš manžela ve vězení.
Je to vaše vina!
Je to vaše vina, že mi zatkli syna.
Věděli jste, že podvádí, ale nezastavili jste ho.
Protože vám záleží jen na jednom!
Na penězích!
Ludovico, můžeš na chvilku z toho kola slézt?
Signoro Gentile,
vy jste fakt hrozná osina v prdeli!
Ty hnusná mrcho!
Luisello!
Lásko, to je zločin.
Přestaň.
Maradona získal míč.
Argentinský tým opět útočí.
Maradona se dostává přes dva soupeře,
pořád má míč a Maradona dává gól!
Skvělý gól, Maradona skóruje. Tentokrát čistě jen nohama.
Žádné ruce. Velkolepý gól,
který se počítá za tenhle i ten předchozí!
Určitě nechceš do Roccarasa?
Zítra hrajeme s Empoli. To si nenechám ujít. Diego mě očekává.
Dobře. V lednici máš gnocchi. Stačí si je ohřát.
„Pak se hlad ukázal mocnějším zármutku.“
Občas ti vůbec nerozumím.
Pozor na medvěda.
Fabiè!
- Musíme do Roccarasa. - Co se stalo?
Naši jsou v nemocnici.
Jmenuju se Schisa. Jsme jejich synové.
Co se stalo?
Počkejte chvilku.
Moment, kluci. Chvilku vydržte.
Já to věděl.
Ve vašem domě…
došlo k úniku kysličníku uhelnatého.
Vaše matka zemřela tam a váš otec tady v nemocnici.
To je všechno?
To je celý?
Váš otec před smrtí něco řekl.
Co?
„Marì, žádné žertíky.“
Musím je vidět.
To raději ne.
Musíte mě k nim pustit.
Musíte mě k nim pustit!
- Jsou k nepoznání. Vyděsilo by tě to. - Musíte mě k nim pustit!
Musíte mě k nim pustit!
Musíte mě k nim pustit.
Pusťte mě k nim!
Matteo, něco jsem zapomněla. Počkej tady.
To je ale prasečí ksicht.
Proč si nepopláčeš? Uleví se ti.
„Když nepláčeš nyní, tak kdy?“
- Daniela nepřišla? - Jistěže jo.
- Kde je? - Šla na záchod.
A teta Patrizia?
Není jí dobře.
Je v nemocnici, na psychiatrii.
Zajdi ji někdy navštívit.
Udělá jí to radost. Vždycky jsi byl její oblíbenec.
„Mnou vchází se do města věčné strasti,
mnou vchází se v bol, který nemá rána,
mnou vchází se do zatracenců vlasti.“
Proč jsi nebyl v Roccarasu?
Rád přece lyžuješ.
Neapol hrála na domácí půdě.
Musel jsem vidět Maradonu.
To on!
To on tě zachránil!
Kdo?
Byl to on!
Byla to ruka Boží!
Už nechceš být hercem?
Filmařina je moc těžká.
Musel bych do Říma.
Jak se říká tomu, co Maradona teď předvedl?
Volný kop?
Ne.
Říká se tomu vytrvalost.
A tu já nikdy nebudu mít.
Tak doufám, že ji budeš mít ty, Fabiè.
Fabietto?
Už jsi plakal?
Nemůžu.
Co teď budeš dělat?
Asi se podívám…
na Tenkrát v Americe.
Počkej, až vylezu, a podíváme se spolu.
Tak jo.
Kdy z té koupelny vylezeš?
Nevím.
Víš, proč táta nikdy neopustil signoru Villa?
Ne, to netuším.
Před osmi lety se jim narodil syn.
Kdy jste mi to chtěli říct?
Až budeš větší.
Což je kdy?
Teď.
Teď jsi větší.
Díky.
Pojďte, jdeme.
Už je čas.
Jak se máš?
Nedokážu brečet.
Neměj obavy.
Prostě jen není vhodná chvíle.
Čím chceš být, až vyrosteš?
Stydím se ti to říct.
Každopádně se to nestane.
Je to šílená myšlenka.
Jestli je šílená, pak mluvíš s tou pravou.
Filmový režisér.
To bych chtěl být.
To je skvělý nápad.
Když ti to vyjde, přijdeš pro mě?
A pak budu tvoje múza.
Už teď jsi moje múza.
Pamatuješ, jak jste přišli k nám domů?
Ty, tvůj táta a tvoje máma.
Tehdy když mě strejda Franco praštil.
Ano.
Pamatuju si každou chvíli, kdy jsem tě viděl.
Já vím.
Tu noc jsme se s Francem smířili.
Milovali jsme se.
A víš ty co?
Otěhotněla jsem.
O týden později jsme se zas pohádali a zas mě bil.
Potratila jsem.
Nad vodou mě držely prášky.
Ale pak už jsem to nezvládala.
Řekla jsem, ať mě vezme sem,
jinak se zabiju.
Pamatuješ, jak jsi říkala, žes viděla Malého mnicha?
Věřil jsem ti.
Co se děje, baronko?
Fabietto.
Do obýváku vletěl netopýr.
Můžeš mě ho zbavit?
Pokusím se.
Díky, Fabietto.
To je váš manžel?
Ten slavný gynekolog?
Ten netopýr je tady.
Fabietto, jsem ve svém pokoji.
Teď si sedni.
Jak je ti?
Chybí ti rodiče?
Pěkně blbá otázka.
Máš pravdu, je to blbá otázka.
Podle mámy jste se k manželovi chovala jako k sluhovi.
Nestačí jen vyslechnout pár hádek.
Pravdou je,
že o tom, jak to chodí u druhých doma, nikdy nic nevíme.
- Vzpomínáte na svého muže? - Attiliuccia?
Ne, zapomněla jsem na něj.
Ty taky jednou na rodiče zapomeneš.
Ne.
Na ně nikdy nezapomenu.
Je čas dívat se do budoucnosti.
Odcházím.
Fabietto?
Udělej mi laskavost.
Podej mi z šatníku ten kartáč na vlasy.
Ještě poslední laskavost.
Učesal bys mi vlasy?
Prohlížíš si mě?
Ano.
Dobře, Fabietto, to stačí.
Proč jsi ho odložil?
- Už mám hotovo. - Ještě ne.
Ještě musíš učesat mou puklinku.
Jak to myslíte? Puklinku?
Tuhle puklinku.
No tak, učeš ji.
Attiliuccio, který se vyznal, jí říkal „superkunda“.
Teď polož ten kartáč
a vlez si na mě.
Nedívej se na mě, zaboř svůj obličej do mého ramena
a mysli na dívku, která se ti líbí.
Dobře.
Pověz mi, jak se jmenuje.
- Patrizia. - Dobře.
Teď musíš udělat dvě věci.
Takhle se do mě zanořuj…
a říkej mi Patrizia.
Musíš si tu show představit,
protože teď kanál přepnout nemůžeš.
Patrizio!
Zapal si.
To je ta nejlepší část sexu.
Teď běž.
Moc se mi to líbilo. Příště…
Příště to bude s holkou ve tvém věku.
Já jsem svůj úkol splnila.
Jaký byl váš úkol?
Pomoct ti hledět do budoucnosti.
Chceme jet v létě na Stromboli.
Chceš se přidat?
Uvidíme.
Ty sis vrznul.
No fakt.
Sparťané!
Až si pro mě smrt přijde,
nebudu k nalezení.
Bravo.
Ahoj!
- Byla jsi skvělá. - Fakt pěkný, Julio.
Ahoj.
Promiň, Capuano chtěl přijít, ale nakonec nemohl.
- Udělala jsem něco špatně? - Ne, vůbec ne.
Jen má moc práce s tím filmem.
Takže už nepřijde.
- Kámo! Co tady děláš? - Byl jsem v divadle.
Už jsem tě na stadionu neviděl.
Měl jsem problémy.
- Naskoč. - Kam?
Na ten skútr. Zajdeme na pivo.
Ne, zítra mám…
Máš leda prd, naskoč.
Drž se, ať nesletíš.
- Je to tu hezký. - Je to díra.
Ale holky jsou tu sexy. Pro ty já mám slabost.
- Kde se tu vzala ta kočka? - Má kluka.
Koho to kurva zajímá?
Rozumíš mi. Jsi krásná.
Cože?
Řekl, že moje máma je kurva.
Ne, ptal se, co chceš.
Nejsem hluchej. Řekl, že moje máma je kurva.
Takže moje máma je kurva?
Řekls, že moje máma je kurva!
Armà, dost!
Tak co? Kdo je u tebe kurva?
To jsem nečekal. Padáme odtud!
- Jo, ale se ctí. - Na tu seru!
Měl jsem hroznej strach!
Neapol je odtud fakt nádherná.
Jak že se jmenuješ?
Fabietto Schisa. Ty jsi pašerák, že jo?
Jo, ale jen prozatím. Chci kormidlovat offshorový lodě.
- A ty? - Možná dělat u filmu.
Chceš si otevřít kino?
Super, znám chlápka, co ti může rychle sehnat prachy.
- Bojím se, že spadnu. - Se mnou nikdo nepadá.
A…
nikdy jsem nikoho neviděl někoho zkopat v žabkách.
To proto, že neznáš mě!
Slez.
Pojď se mnou.
Kam jdeme?
Jedeme na Capri tancovat. Za 20 minut jsme tam.
Na Capri?
Jo, na Capri! Prostě sklapni a bav se!
Zítra mě čeká pár věcí.
Zítra tě čeká jen spánek.
Dneska se bude tancovat. Drž se.
Něco ti teď ukážu.
Paráda.
Víš, jak zní offshorová loď plující 200 km za hodinu?
Ne. Jak?
Ty jsi cvok.
Nejsem cvok, jsem mladej.
Ty ne?
Zvorali jsme to. Měli jsme jet na Ischii.
Capri je úplně mrtvý. Myslel jsem, že někde bude otevřeno.
Vlastně je to dobře. Stejně neumím tancovat.
Khashoggi!
Kdo to kurva je?
Nejbohatší muž na světě.
Počkej na mě.
A ona je… Počkat, jak se jmenuje?
Na co čumíš?
Jen se snažím vybavit si tvoje jméno.
Jdi do hajzlu.
Pojď si zaplavat.
Víš, co se z nás dneska stalo?
Nevím. Co?
Přátelé.
Až se vrátíme do Neapole, seznámíš se s mou sestrou.
S mou mámou nemůžeš, ani já ji neznám.
Můj táta je v base, ale já se můžu seznámit s tvými rodiči.
Můžeme udělat jen to první.
Proč?
Jsem sirotek.
- Armà, chceš jet na Stromboli? - Nemůžu, mám práci.
Opláchni se.
Feola na tebe čeká.
Které stále žijící zvíře je na světě nejdéle?
Krokodýl?
Ne! To je ale škoda!
Škoda, zůstal bez ceny.
Haló?
Nezůstaneš ještě týden?
Ne.
Sehnat lodní lístek nebylo lehký.
Dávej si pozor.
Na co?
Na všechno.
Poslyš, Marchino…
máma s tátou už s námi nejsou.
A nejsme bohatí.
Musíme vyřešit, co budeme dělat dál.
Ne, Fabiè.
Nechci o tom přemýšlet.
Je léto, je 9. srpna.
Chci myslet na Gigliolu, na to, jak se sjedu, na kámoše.
Chci myslet na štěstí.
Ty ne?
No tak?
Já…
Po tom, co se našim stalo…
Nevím, jestli můžu být šťastnej.
Pojď sem.
Šťastnou cestu.
Jak se tady máš?
Nemůžu si stěžovat. Dokonce teď na dvoře vídám tátu.
Kolik let jsi dostal?
Musím počkat na soud.
Patnáct. Nebo možná deset.
Nemluvme o smutnejch věcech.
Pak ale není o čem mluvit.
Jsi nasranej?
Sirotci jsou pořád nasraní.
Dobře, já mámu a tátu mám,
ale taky jsem vlastně sirotek.
Osamělost, to je ten problém.
Ale nezapomeň, že jsi svobodnej.
Svobodnej!
Na to nezapomínej.
Víš, jak zní offshorová loď plující 200 km/h?
Ne.
Nikdy jsi nechtěl, abych tě líbala na rty, Giovanni!
Tak dobře. Políbím je teď.
Zakousnu se do nich zuby, jako když člověk kouše do zralého ovoce!
Proč se na mě nepodíváš, Giovanni?
Ty tvoje hrozné oči!
Plné hněvu a pohrdání! Teď jsou zavřené!
Zvedni víčka, Giovanni!
Julio, střih!
- Kdo to řekl? - Já, Capuano.
Střih, Julio.
Spadla jsi do okrasnosti, je to naprosto ploché.
Jsi utopená ve formě, rozpadáš se.
A poslední poznámka, už nás sereš.
Bravo!
Konečně jsi vypadla z pódia!
Teď si zasloužíš potlesk.
Tohle tady chtěli všichni, ale neměli odvahu to říct.
Capuano! Jsem Fabietto Schisa.
Co je mi sakra po tom?
- Jsem váš velký fanoušek. - Fanoušky nesnáším.
Mám rád konflikt, bez konfliktu není pokrok.
Bez něj je to všechno jen sex a sex je k ničemu.
- Počkejte! - Ty jsi ještě tady?
- Na co tak koukáš? - Koukat je to jediné, co umím.
Co ode mě chceš?
Co chci? Všechno!
Tam v divadle, to mě fakt šokovalo. Nevěděl jsem, že se tam může protestovat.
Nemůže, ale já si dělám, co sakra chci, jsem svobodnej.
- Ty jsi svobodnej? - Rád bych odpověděl později.
- Máš odvahu? - Máte míň náročnou otázku?
Pamatuj si, že chlapi bez odvahy nespí s krásnými ženami.
Pane Capuano…
když se mi teď rozpadla rodina, už nemám rád život.
Už se mi nelíbí.
Chci jiný, imaginární, co bude jako ten, co jsem žil dřív.
Realita už mě nebaví. Realita stojí za houby.
Proto chci točit filmy,
i když jsem viděl jen tři nebo čtyři.
To nestačí, Schiso. To nestačí.
Filmy.
Každej chce točit zasraný filmy!
Na filmařinu musíš mít koule. Máš koule?
Celkem pochybuju.
Tak potřebuješ bolest. Tu máš?
Ano, jak jsem říkal, v tom ohledu jsem vybavený dobře.
Co jsi mi říkal? Jakou ty máš bolest?
Ne, ty nemáš bolest, máš naději.
S nadějí budeš točit utěšující filmy. Naděje je past.
Nechali mě tu samotného. To je bolest.
To nestačí, Schiso! Všichni jsme sami.
Jsi sám? To je mi u prdele, protože tím nejsi nijak originální.
Zapomeň na bolest a mysli na zábavu. Tak budeš točit filmy.
Ale musíš mít co říct. Máš co říct?
Představivost a kreativita jsou mýty, který jsou úplně k hovnu.
Nevím, jestli mám co říct. Jak to mám vědět?
Jak to já mám sakra vědět?
Já napočítám čtyři věci, co bych mohl říct. A ty?
Nevím. Chtěl jsem jet do Říma zjistit, jestli se na filmařinu hodím.
Do Říma? Velký útěk.
Zasraný rozptýlení. Nakonec se vrátíš sám k sobě, Schiso.
Vrátíš se k selhání. Všechno je selhání, samá kopa sraček.
Nikdo neuteče od vlastních selhání a nikdo úplně neuteče z tohohle města.
Řím.
Co chceš kurva dělat v Římě?
Do Říma jezdí jen kreténi!
Víš, kolik je příběhů tady, v tomhle městě?
Koukej!
Je to možný, že tě tohle město ani trochu neinspiruje k vyprávění?
Tak co? Máš co říct? Nebo jsi kretén jako všichni ostatní?
Máš co vyprávět?
No tak, měj odvahu!
Máš příběh, nebo ne?
No tak, ty tupče! Máš co vyprávět?
Najdi v sobě odvahu to říct! No tak!
- Máš co vyprávět? - Ano!
Ano! Tak sem s tím!
Když mí rodiče zemřeli, nedovolili mi je vidět!
Neroztříšti se, Fabio.
- Říkají mi Fabietto. - Je čas, aby ti říkali Fabio.
Neroztříšti se.
Co to znamená?
Na to musíš přijít sám.
Na to musíš přijít sám, ty hňupe.
Neroztříšti se, Schiso.
Nikdy se neroztříšti! To nesmíš nikdy dovolit.
Jak to myslíte? Proč?
Protože tě nenechali samotnýho.
- Ne? - Ne!
Opustili tě.
Poslouchej mě, nejezdi do Říma.
Přijď za mnou, já jsem pořád tady.
Budeme točit filmy spolu.
Chtěl jste se s těmi úžasnými fanoušky pozdravit osobně.
Jaký to byl pocit, Diego?
Nic lepšího jsem ještě nezažil.
Zápas skončil! Neapol vyhrává italský šampionát!
TENKRÁT V AMERICE
Neuvěřitelně vzrušující okamžik! Neapol vyhrála italský šampionát!
Je to vzrušující chvíle…
- Půjdeme na Trastevere? - Dáme si někde dobrý jídlo.
- Carbonaru. - Cacio e pepe.
Kdy budeme v Římě?
- Za hodinu. - Díky.