NEW BEGINNINGS-KIRKEN CADE LAKE, TEXAS
TI UGER EFTER LØSLADELSEN
Jeg går ind i kirken.
Børnene leger udenfor.
Har det sjovt.
-Hvordan har I det? Hvordan går det? -Godt.
Godt at se dig.
-Dav. -Det er min søn, Quentin.
-Hej. -Rart at møde dig.
For nylig gav min tilsynsværge mig lov til at gå i kirke.
Jeg er kommet her
i seks uger nu,
og det er en velsignelse for mig.
-Hej, Dale. -Godt at se dig.
-Fedtet hånd. -Det er okay.
Gud velsigne dig.
Jeg har ventet på dette øjeblik
i lang tid,
og det forstår folk her.
Fader, led mig til at træffe de rigtige beslutninger
og lær mig at bruge min tid
til at opnå det bedste for alle
og styrke mit liv.
UNDER RETSSAGEN PÅSTOD DALE SIGLER, HAN MYRDEDE JOHN ZELTNER
UNDER ET RØVERI
Nu vil det være passende, Dale,
hvis du fortæller os din historie.
30 ÅR SENERE PÅSTÅR HAN, DER VAR ET ANDET MOTIV
FOR FORBRYDELSEN
Jeg er taknemmelig for hver og en af jer,
der har givet mig en mulighed. I har åbnet jeres hjerter, jeres kirke
og jeres liv for mig.
Jeg var ikke stærk nok før for tre-fire år siden til
at stå frem og indrømme, hvem jeg var, og hvad jeg var.
Jeg blev anklaget for mord i 1990
og sad på dødsgangen i tre år for det liv, jeg tog fra en, der ville afpresse
mig til et homoseksuelt forhold.
Nogle vil mene, at jeg ikke bør trække vejret igen
efter det øjeblik, jeg tog det liv.
Har jeg ikke ret til at fortælle sandheden, fordi jeg er morder?
Jeg er ikke bekymret for de mennesker, der vil spekulere,
for Guds børn vil forstå det.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Det er vigtigt, folk forstår,
at vi alle har prøvelser, som vi gennemgår i livet.
Og den dag, jeg tog det liv, tog jeg mit eget, for jeg ville ikke leve længere.
Jeg var træt af at leve med smerten.
I min barndom gennemgik jeg nogle ting.
Da jeg blev misbrugt som tiårig, gav det mig men for livet.
Jeg voksede op med stigmaet at være blevet misbrugt. Det var svært.
Det fik mig til at tvivle på min seksualitet, og hvem jeg var som mand.
Det var katalysatoren
til min selvdestruktion 11 år senere,
for jeg flygtede fra mine dæmoner og frygt.
Da jeg kom til Texas,
begyndte det hele igen.
I tiden omkring mordet
var jeg følelsesladet.
Jeg var fortabt.
Jeg injicerede stoffer, meth og kokain.
Og så mødte jeg John.
Og vi blev nære venner.
Han lod mig gå i bad og tage en lur hjemme hos ham.
Jeg fortalte ham om, hvad jeg havde været igennem,
hvorfor jeg boede på gaden og om at blive misbrugt som tiårig.
Efter noget tid
stolede jeg på John. Jeg lærte John at kende. Jeg troede, han var en god ven.
En aften, da jeg kom hjem til ham,
tog jeg et bad og lagde mig til at sove. Da jeg vågnede
var han ovenpå mig. Jeg skubbede ham væk. "Hvad laver du?"
Jeg tog mine ting,
og det...
Frygten ramte mig
fra da jeg var ti.
Jeg sagde: "Jeg blev din ven. Hvad fik dig til at tro,
at jeg ville gøre det? "
Han sagde: "Hvis du ikke gør det,
siger jeg til alle, at du gjorde det."
Jeg havde undertrykt alt hele mit liv, men…
jeg nåede mit bristepunkt.
Jeg blev ven med John,
og så prøvede han at afpresse mig til et homoseksuelt forhold.
Jeg sagde: "Jeg har intet at leve for."
Jeg sagde: "Hvis du gør det, slår jeg dig ihjel."
Jeg mente det af hele mit hjerte, for jeg var ligeglad med mit liv.
To dage efter at John prøvede at misbruge mig,
ringede han rundt efter mig.
Det tog jeg som en trussel om, at han ville fortælle folk,
vi havde et seksuelt forhold, hvilket var løgn.
Fordi jeg er mange ting, endda morder,
men ikke homoseksuel.
Og jeg besluttede at kæmpe imod, og jeg havde advaret ham.
Og jeg ville gøre, hvad jeg havde sagt.
Den 6. april 1990
gik jeg ind i Subway-butikken.
Han sagde: "Har du besluttet at se det fra min side?"
Og jeg tog .45'eren op af lommen,
lagde den på bordet og skubbede den hen foran ham,
og han begyndte at ryste. Han var rædselsslagen.
Jeg skød ham seks gange i brystet.
Da han faldt,
tømte jeg våbnet. Jeg skød ham to gange i baghovedet, mens han lå der.
Jeg spørger mig selv,
hvorfor jeg lod mig selv komme i en situation, der fik mig til det.
Det er et mørkt sted.
At være så knækket.
Det vil jeg altid betale for. Jeg burde aldrig havde taget Johns liv.
Ingen fortjente det.
Derfor har jeg ikke tilgivet mig selv.
Folk siger, jeg må komme videre. Jeg må tilgive mig selv.
Det er ikke nemt.
Jeg kan ikke skrue tiden tilbage.
Jeg kan kun få mit liv til at betyde noget nu og prøve at give tilbage.
Mit liv har været...
en række kvaler af vinde, frustrationer og tidevand,
der blev ved med at trække mig dybere ud.
Derfor vil jeg fortælle historien.
Jeg vil hjælpe andre ved fortælle dem,
at hvis man bliver misbrugt eller har det svært,
skal man tage kontakt, indtil man bliver hørt.
Jeg gjorde intet som tiårigt barn
for at blive misbrugt,
men det pinte mig hele livet.
Jeg havde ingen sted at komme af med det.
Men smerten blev min proces til mit formål,
til den vision, Gud har for mig.
For jeg ved, at hver dag jeg lever,
og hvert åndedræt, jeg tager, er beviset på, at mirakler kan ske.
Tak.
Amen!
Det er en historie om frelse.
Vi kan alle blive frelst,
hvis vi går den rette vej.
Det var storslået.
Jeg kan forholde mig til Dale,
for jeg sad i fængsel
i 28 år
for mordforsøg,
men jeg gjorde ikke som Dale. Dale blev klog og fandt Gud,
og jeg blev ved med at gøre oprør.
Dale er et godt menneske.
Han ved, hvad han taler om.
Der har været mange velsignelser, efter jeg kom ud,
og mange folks hjerter har åbnet sig,
og det har været min bøn.
-Ja. -Så Gud har skabt en vej.
I løbet af de sidste par måneder
har Dale gjort stort fremskridt.
Han har fået mange over på sin side,
især kirkemenigheden.
De er så betagede af ham,
når han fortæller dem sin historie.
Dale får folk over på sin side,
hver gang, han har mulighed for at tale med dem.
Hej!
-Kom ind. -Hvordan går det?
Godt.
-Det er Dale. -Dav.
Det er mit barnebarn, Shannon Junior.
-Hej. -Jenny.
Og Cheyenne.
-Jeg sætter pris på, I kommer. -Jeg har bare haft travlt.
Jeg er, hvad jeg giver mig ud for. Bare stil spørgsmål,
så prøver jeg at svare.
Jeg står ved, hvem og hvad jeg er, og hvor jeg kommer fra.
-Han har intet at skjule. -Jeg har aldrig været så forsagt...
at jeg ikke vil svare.
-Må vi spørge hvordan? -Vil du vide hvordan?
Da jeg var ti år, blev jeg misbrugt.
11 år senere boede jeg på gaden.
En fyr ville afpresse mig til et homoseksuelt forhold.
Jeg sagde: "Der, hvor jeg er i livet...
Hvis du gør det, dræber jeg dig.
For alt, jeg har tilbage,
er mit rygte,
holde mit ord og være et anstændigt individ." Ikke sandt?
Han troede, det var en leg.
-Så du skød ham? -Ja.
Den aften tog jeg to liv. Hans og mit.
Det er ved Guds nåde, jeg er i live.
Ikke alle vil forstå eller være modtagelige
for min historie, for der er to slags mennesker,
som folk er mest bange for,
og det er mordere og børnemishandlere. Og jeg er morder.
-Bare for nuttet. -Godt at se dig.
Men efterhånden har folk,
der har talt med mig og hørt min historie,
set den mand, som jeg er nu.
Tak, fordi I kom.
-Kig nu forbi. -Ja, til hver en tid.
Hvad synes du om ham?
Han taler meget.
-Ja, han har siddet i fængsel hele livet. -Han er okay.
Han vil fortælle alle sin historie,
så alle ved, hvem han er.
Ja, han lærte vist meget i fængslet.
Han var på stoffer og havde det svært.
Fyren gjorde noget, der sårede ham.
Jeg ville nok gøre det samme.
Før mordet levede jeg på gaden, og jeg mødte John Zeltner.
Jeg stolede på John. Lærte ham at kende.
Jeg troede, han var en rigtig god ven.
Så prøvede han at afpresse mig til et homoseksuelt forhold.
Jeg sagde: "Jeg har intet at leve for.
Hvis du gør det, dræber jeg dig."
Hvis han siger, han tror på det i dag,
og stadig mener, det var berettiget,
så har jeg et problem med det.
Jeg bliver bekymret,
når samfundet bliver udsat for sådan en irrationel tankegang.
Jeg vil ikke kalde nogen løgner, men jeg vil sige dette:
Hvis de oplysninger er sande og nøjagtige,
skulle de være blevet fortalt til en jury.
Så jeg vil være ærlig. Jeg ville ikke tro på det.
Han hævder, at han blev afpresset
af et individ, der ville sige, at han
var bøsse.
Okay?
Jeg synes, det er ret latterligt.
Hvis nogen vil
påstå, at min livsstil er noget andet, end den er,
så er jeg ligeglad. Gør det. Jeg ved, hvem jeg er.
Hvad skulle det gøre ved mig? Hvordan skulle det såre mig? Okay?
Jeg har ikke ret til at tage dit liv.
Det er ekstremt. Nej, meget ekstremt.
Og...
meget irrationelt.
Hr. Sigler bytter rundt på rollerne.
Han har forvandlet sig selv til offeret,
og John Zeltner til skurken.
Han er ikke et offer. Han er ikke et offer.
Om noget er han et offer for sig selv
og sine egne handlinger. Ingen andre.
Ingen i samfundet er skyld i det, der skete. Bortset fra ham selv.
Og du skal ned på knæ,
og ikke kun takke Gud, men du skal ned på knæ
og takke samfundet for din chance.
Han taler om, folk skal forstå ham. Hør her. Det er samfundet,
der giver dig en ny chance.
Du skal være taknemmelig, ydmyg
og ansvarlig.
Kom ikke med undskyldninger, tal ikke om det og kom videre. Gør det rigtige.
Jeg skyder ikke skylden fra mig, men fortæller sandheden.
Jeg tager fuldt ansvar for det liv, jeg tog,
men prøv at forstå, hvordan det kom så vidt.
Jeg kunne ikke se klart. Jeg kunne ikke se en fremtid eller et liv.
Jeg så kun lidelse og smerte.
Kunne du ikke have gjort noget andet end at dræbe?
Folk forstår det ikke, for de vil tale om, hvad man kunne have gjort.
Det er nemt at være bagklog.
Det, du kunne have gjort og gisner om 30 år senere
er spild af tid.
Det løser ikke en situation. Det bringer ikke Johns liv tilbage.
Det, folk ikke vil forstå, er smerten og pinslerne, der fik dig til det punkt,
hvor du ville tage et liv.
Hvorfor sagde du det ikke til folk?
Hvorfor skulle jeg sige det?
De gange, jeg prøvede at sige det til min advokat og andre,
blev jeg latterliggjort.
Første gang jeg mødte min advokat, hørte jeg:
"Er du verdens største idiot?"
Retssystemet vil ikke vide det. Mine advokater ville ikke vide det.
Så hvorfor skulle jeg fortælle nogen det?
Fordi jeg følte, ingen kunne forstå det. Det betød ikke noget for mig.
Jeg ville have det overstået. Jeg ville dø.
Føler du vrede over for homoseksuelle, er du homofob,
-eller hvordan har du det med bøsser? -Nej.
Det var ikke, fordi han var bøsse.
Jeg har aldrig følt afsky, været homofob
eller haft nogle problemer
med folks valg i livet.
Fordi jeg dømmer ikke folk.
Tror jeg på homoseksualitet? Nej, det er en vederstyggelighed ifølge Gud.
For det står der i Bibelen.
Det har jeg lært.
Man er fordømt til at leve det liv. Men jeg dømmer ikke folk.
Jeg elsker folk på trods af det. Hverken som barn eller i dag
er jeg fordømmende.
Jeg hader ingen for deres tro
eller seksualitet.
Og har aldrig gjort det.
Men andre vil dømme mig,
fordi jeg dræbte en bøsse, så det bliver en hadforbrydelse. Det var det ikke.
Misforstod han dine signaler?
Man kan ikke misforstå mine signaler.
Det var umuligt at misforstå den type mand, jeg var.
Umuligt.
Folk tror, at der stikker mere bag.
Noget, vi ikke ved,
eller måske er det for fem minutters berømmelse,
eller måske er det
for at dække over noget andet.
Nej, det er ægte.
Det er præcis, hvad der skete, og det er sandheden.
Jeg fortæller ikke historien nu for at tilsværte personen,
ikke for at komme med en undskyldning eller retfærdiggøre, hvad jeg har gjort.
Jeg er ligeglad med, hvad folk siger, tænker eller ser.
Fordi jeg kender sandheden.
Det er det perfekte dække, for den person, der kan fortælle, hvad der skete, er død.
Det er nemt at pådutte en død mand ansvaret,
når han ikke kan stå frem
og fortælle os, hvordan forholdet var
mellem
Dale Sigler og ham selv.
Og selv hvis Sigler talte sandt,
er det ikke en grund til at dræbe nogen.
På grund af et forsøg
på en homoseksuelt affære? Helt ærligt. Hold nu op.
FORDI DALE BLEV DØMT FOR OVERLAGT MORD
PÅVIRKER DET NYE MOTIV IKKE HANS DOM ELLER PRØVELØSLADELSE.
Spørgsmålet bliver,
om det et værre sæt fakta, at John Zeltner blev dræbt,
fordi Dale Sigler påstod, han var homoseksuel og afpressede
Dale Sigler?
Eller er det et værre sæt fakta, at han dræbte John Zeltner,
fordi han ville have penge
til flere stoffer og mere sprut?
Begge scenarier er ret fordømmende.
Uanset hvilken drejning, man giver historien,
er der en fællesnævner,
og det er, at John Zeltner er død.
UNDER OPTAGELSERNE VAR ZELTNER-FAMILIEN IKKE KLAR OVER
DALE SIGLERS PÅSTÅEDE ÆNDREDE MOTIV
Jeg aner ikke, om han angerfuld.
Jeg håber, at han hver dag tænker på, hvad han gjorde mod min familie.
Der er ingen tilgivelse. Jeg vil aldrig tilgive ham.
Han kan ikke gøre noget, der bringer min bror tilbage.
Skal jeg tilgive ham? Nej.
Bestemt ikke.
At han har forbedret sig ændrer intet. Jeg føler stadig det samme.
Det, du gjorde før, skal du betale for.
FOREST OG JOHN HARLAN ZELTNER AFVISER DALE SIGLERS
FORSØG PÅ AT GIVE DERES BROR SKYLDEN.
DE STØTTER IKKE HANS LØSLADELSE,
Jeg tror, alle, der har været anklager, forsvarsadvokat eller dommer
i et vist tidsrum
har stillet spørgsmålet:
"Hvad er en retfærdig straf for mord?"
Og...
det er et meget svært spørgsmål at svare på.
Jeg er tilfreds med dommen, som han fik i denne sag.
Uanset hvad folk siger,
er 30 års fængsel hulens lang tid.
Dale har næsten tilbragt 60 % af sit liv i fængsel,
så...
Jeg er tilfreds med dommen.
Bare han ikke kvajer sig igen.
TRE MÅNEDER EFTER LØSLADELSEN HAR DALE FÅET ARBEJDE PÅ EN RANCH.
At køre bil efter 30 år
er bare herligt.
Jeg ventede længe på
at sætte mig i min bil,
køre mig selv på arbejde,
nyde livet, føle blæsten i håret
og have radioen tændt.
Bare være fri. Det er det, det hele handler om.
Jeg glæder mig til at komme her hver dag,
for her er lidt stille,
og her er fred og ro.
At sidde i fængsel med al den råben og skrigen
er temmelig frustrerende.
Det er en lettelse at slippe for det.
Intet overgår en uges hårdt arbejde, og at have penge på lommen,
tage et bad, sidde ned og spise middag med en, du elsker,
og tale om livet. Bare nyde livet.
Vi tager det for givet. Det gjorde jeg.
Hvert øjeblik er dyrebart for mig nu.
Jeg har været
alene et stykke tid.
Selvom jeg kan lide mit privatliv,
er det rart at have en anden at tale med.
Så vi hygger os.
At lære om vores fortid og hinanden
og nyde det.
Bare nyde det.
Det er min årbog fra high school.
-Det var, da... -Fra jeg blev født.
-Hvad vil du sige? -1967.
-Et godt år. -Okay.
Du skulle have haft et godt år.
Er dit billede der?
Ja.
-Hold op! -Ja!
Hold op.
Ja.
Vores forhold er stadig godt. Vi elsker stadig hinanden.
Vi kan godt skændes,
men vi slutter altid fred.
Vil du virkelig se
mit billede?
Ja, hvor er det?
Det siger jeg ikke.
Du må finde mig.
Dale er stadig et stort barn.
Han bliver fjollet.
Han har det sjovt og vil udtrykke
den lykke. Han kan kun gøre det ved at være et stort barn.
-Har du ikke fundet mig? -Du vil stoppe mig
-fra at finde dig. -Nej.
-Jo, du gør. -Nej.
-Okay, jeg siger det bare.
Er det dig?
Jep.
Mor Carole, du var smuk. Du er stadig smuk, men du var smuk.
Tak.
Hvis jeg var 19 år, og jeg gik i skole med dig,
ville jeg have jaget dig.
Du var utrolig smuk.
Jeg kendte ikke så meget til detaljerne
omkring mordet,
før vi sad i stuen,
og jeg spurgte ham om det.
Da han fortalte, hvad der skete, blev jeg lidt chokeret.
Det knuste mit hjerte lidt mere,
fordi...
jeg kunne se, hvor ondt det gjorde på ham.
Så jeg ændrede ikke mening om, hvad jeg følte for ham.
Uanset hvad, så støtter jeg ham.
Livet for øjeblikket er ret smukt.
Når man tænker på, hvor langt jeg er kommet, hvad jeg har overvundet.
Jeg forudså ikke det her.
At være i dette øjeblik og bare kunne...
lugte den friske luft, se skyerne på himlen
er bare... Det er en smuk dag.
Hvad er en retfærdig straf
for drab?
Jeg ved, at jeg fortjente denne mulighed.
Jeg har fortjent
denne frihed.
Efter 30 års fængsel
har jeg betalt prisen.
Jeg har forandret mig. Udviklet mig.
Så jeg fortjener det her. Jeg fortjener muligheder ligesom alle andre.
ET ÅR EFTER FRIGIVELSEN BOR DAVE SIGLER STADIG HOS CAROLE,
MEN VIL GERNE HAVE EGEN BOLIG.
HAN ARBEJDER IKKE LÆNGERE PÅ RANCHEN, MEN SØGER ET NYT JOB.
HAN VIL VÆRE PRØVELØSLADT RESTEN AF LIVET.
Tekster af: Charlotte Reeve