NEW BEGINNINGS -SEURAKUNNAN KAPPELI
KYMMENEN VIIKKOA VAPAUDESSA
Menen kirkkoon.
Pikkuiset leikkivät.
Pitävät hauskaa.
Mitä kaikille kuuluu? Hauska nähdä.
Mitä kuuluu? -Tässä on poikani Quentin.
Ehdonalaisvalvojani antoi minulle luvan käydä kirkossa.
Olen käynyt kirkossa kuuden viikon ajan.
Se on siunaus.
Mitä kuuluu? -Rasvaiset kädet.
Olen odottanut tätä pitkään.
Nämä ihmiset ymmärtävät sen.
Isä, opasta minua tekemään oikeita päätöksiä.
Opeta minua käyttämään aikani hyviin tekoihin -
ja vahvistamaan elämääni.
DALE SIGLER VÄITTI OIKEUDESSA MURHANNEENSA JOHN ZELTNERIN RYÖSTÖN YHTEYDESSÄ
Dale, nyt voisi olla sopiva hetki tulla antamaan todistuksesi.
30 VUOTTA MYÖHEMMIN HÄN VÄITTÄÄ, ETTÄ RIKOKSELLE OLI ERI MOTIIVI
Haluan sanoa, että olen kiitollinen antamastanne mahdollisuudesta.
Olette avanneet sydämenne, kirkkonne ja elämänne minulle.
Vasta muutama vuosi sitten pystyin myöntämään, kuka ja mikä olen.
Vuonna 1990 jouduin oikeuden eteen murhasta.
Jouduin kuolemanselliin,
koska riistin hengen ihmiseltä, joka kiristi minua homosuhteeseen.
Jotkut uskovat, ettei minun kuuluisi elää, koska riistin hengen.
Eikö murhaajalla ole oikeus kertoa totuutta?
En välitä ihmisistä, jotka haluavat arvailla totuutta,
koska Jumalan lapset ymmärtävät.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Ihmisten täytyy ymmärtää, että kaikilla on vaikeuksia elämässään.
Sinä päivänä riistin oman henkeni, koska en halunnut enää elää.
Olin kyllästynyt tuskaan.
Koin lapsena kaikenlaista.
Sain pysyvät arvet siitä, kun minua käytettiin hyväksi.
Oli rankkaa kantaa hyväksikäytön stigmaa.
Kyseenalaistin seksuaalisuuteni ja sen, olenko edes mies.
Hyväksikäyttö toimi itsetuhon katalyyttinä.
Pakenin demoneitani ja pelkojani.
Texasissa kaikki alkoi alusta.
Murhan aikaan olin herkässä tilassa.
Olin eksyksissä ja käytin suonensisäisiä huumeita.
Silloin tapasin Johnin.
Meistä tuli ystäviä, ja sain käydä hänen luonaan suihkussa.
Uskouduin hänelle kokemuksistani,
siitä miksi elin kadulla ja hyväksikäytöstäni.
Ajan mittaan aloin luottaa Johniin ja aloin tuntea hänet.
Pidin häntä rehtinä ja hyvänä ystävänä.
Eräänä iltana kävin hänen luonaan suihkussa.
Kävin pitkäkseni ja nukahdin. Heräsin, kun hän oli päälläni.
Sanoin: "Mitä teet?" Nappasin tavarani.
Hyväksikäytön pelko iski taas.
Kysyin Johnilta, miksi hän kuvitteli, että haluaisin seksisuhdetta.
Hän sanoi kertovansa kaikille, että olin halukas, jos en suostu.
Olin aina pitänyt kaiken sisälläni, mutta silloin saavutin katkeamispisteeni.
Ystävystyin Johnin kanssa, ja hän yritti kiristää minua homosuhteeseen.
Sanoin, ettei minulla ole syytä elää.
Sanoin tappavani hänet, jos hän tekee niin.
Tarkoitin sitä, koska en välittänyt omasta elämästäni.
Kaksi päivää myöhemmin John etsi minua.
Pidin sitä uhkauksena. Uskoin, että hän väittäisi muille,
että meillä oli seksisuhde.
Olen vaikka mitä, myös tappaja ja murhaaja,
mutta homo en ole.
Päätin taistella vastaan. Olin varoittanut häntä.
Päätin toteuttaa uhkaukseni.
6. huhtikuuta 1990 menin siihen Subway-ravintolaan.
Hän kysyi, päätinkö sittenkin muuttaa mieleni.
Otin aseen taskustani ja laitoin sen pöydälle hänen eteensä.
Hän alkoi vapista. Hän oli kauhuissaan.
Ammuin häntä kuudesti rintaan.
Kun hän kaatui, tyhjensin lippaan.
Ammuin häntä kahdesti päähän.
Kysyn usein itseltäni, miten päästin itseni siihen tilanteeseen.
On synkkää olla niin rikki.
Kadun lopun ikääni, että riistin Johnin hengen.
Hän ei ansainnut sitä. Siksi en ole antanut itselleni anteeksi.
Minun pitäisi kuulemma antaa itselleni anteeksi.
Se ei ole helppoa.
En voi muuttaa mennyttä.
Voin vain yrittää antaa elämälleni tarkoituksen.
Elämäni on ollut täynnä vastatuulta ja myrskyjä,
jotka ovat painaneet minut syvälle.
Siksi haluan kertoa tarinani.
Haluan auttaa muita hyväksikäytettyjä tai muista asioista kärsiviä -
kertomaan ongelmistaan, kunnes joku kuulee.
En ansainnut tulla hyväksikäytetyksi kymmenenvuotiaana.
Jouduin pitämään tuskan itselläni. En voinut purkaa sitä.
Tuskasta tuli tie tarkoitukseeni. Jumalalla on suunnitelma varalleni.
Jokainen elämäni päivä ja sisään vetämäni hengitys -
ovat todisteita, että ihmeitä tapahtuu.
Kiitos. -Aamen.
Hänen tarinansa kertoo pelastuksesta.
Kaikki voivat pelastua, jos vain valitsemme oikean tien.
Hieno tarina.
Voin samastua Daleen. Olin itsekin vankilassa 28 vuotta.
Murhayrityksestä, mutta en tehnyt kuten Dale.
Dale viisastui ja löysi Jumalan. Minä vain jatkoin kapinointia.
Dale on hyvä.
Hän tietää, mistä puhuu.
Minua on siunattu vapautumiseni jälkeen.
Monien sydämet ovat pehmenneet, kuten olen rukoillut.
Niin. -Jumala raivaa tien.
Dale on edistynyt paljon viime kuukausien aikana.
Hän on voittanut monia puolelleen, etenkin kirkossa.
He ovat aivan äimänä, kun hän kertoo tarinaansa.
Dale voittaa ihmisiä puolelleen aina,
kun pääsee juttelemaan heidän kanssaan.
Hei! Tulkaa sisään. -Mitä kuuluu?
Aika hyvää. -Tässä on Dale.
Tässä on lapsenlapseni Shannon Junior sekä Jenny ja Cheyenne.
Mukava , kun tulitte. -On pitänyt tulla jo aiemmin.
Minä en salaa mitään. Kysykää, niin minä vastaan.
Tiedän, kuka olen ja mikä on menneisyyteni.
En ole koskaan arkaillut vastata kysymyksiin.
Saammeko kysyä, miten? -Mitenkö?
Lapsena minua käytettiin hyväksi. 11 vuotta myöhemmin elin kadulla,
ja joku yritti kiristää minua homosuhteeseen.
Sanoin hänelle, että tapan hänet, jos hän yrittää sellaista.
Sanoin, että minulla oli jäljellä vain maineeni,
sanani ja se, että olen säädyllinen.
Hän piti sitä pelinä. -Joten ammuit hänet.
Tapoin sinä iltana sekä hänet että itseni. Jumalan armosta olen elossa.
Kaikki eivät halua ymmärtää tarinaani.
Maailmassa on kahdenlaisia ihmisiä, joita pelätään eniten:
murhaajia ja lasten hyväksikäyttäjiä. Minä olen murhaaja.
Liian söpöä.
Vähitellen, kun ihmiset ovat jutelleet kanssani ja kuulleet tarinani,
he yleensä näkevät minut ihmisenä.
Kiitos, kun tulitte.
Tulkaa toistekin.
Mitä pidät? -Hän puhuu paljon.
Hän on ollut vankilassa koko ikänsä.
Totta kai hän kertoo tarinansa.
Niin hänet opitaan tuntemaan.
Hän tuntuu oppineen paljon.
Hän käytti huumeita, ja elämä oli rankkaa.
Uhri satutti häntä.
Tekisin varmaan samoin.
Ennen murhaa elin kadulla ja tapasin John Zeltnerin.
Tutustuin Johniin ja pidin häntä hyvänä ystävänä.
Hän yritti kiristää minua homosuhteeseen.
Sanoin, ettei minulla ole syytä elää.
Sanoin tappavani hänet, jos hän tekee niin.
Jos hän uskoo tuohon ja pitää tekoaan oikeutettuna,
minua huolestuttaa.
Yhteiskunta on alttiina tuollaiselle järjettömälle ajattelutavalle.
En väitä ketään valehtelijaksi, koska en tiedä totuutta.
Jos tuo tieto pitää paikkansa -
se olisi pitänyt kertoa valamiehistölle.
Minun täytyy myöntää, etten usko sitä.
Jos ymmärsin oikein, joku yritti kiristää häntä -
uhkaamalla sanoa häntä homoksi.
Eikö?
Minusta se on naurettavaa.
Jos joku yrittää väittää, että elämäni on jotain muuta kuin on,
minulle se on aivan sama. Minä tunnen itseni.
Millä tavalla väite satuttaa minua?
Ei se oikeuta minua tappamaan ketään. Se on hyvin äärimmäinen reaktio.
Ja...
Se on järjetöntä.
Herra Sigler kääntää osat ympäri.
Hän on tehnyt itsestään uhrin -
ja John Zeltneristä pahiksen.
Hän ei ole uhri.
Jos hän on uhri, hän on omien tekojensa uhri.
Kukaan muu ei ole vastuussa hänen teostaan. Vain hän itse.
Hänen täytyy mennä polvilleen ja kiittää paitsi Jumalaa -
myös yhteiskuntaa mahdollisuudesta.
Hän pyytää ymmärrystä.
Yhteiskunta on antanut hänelle mahdollisuuden.
Hänen on oltava kiitollinen, nöyrä ja luotettava.
Hänen täytyy lopettaa tekosyiden esittäminen ja tehdä oikein.
Kyse ei ole syyllisyyden siirtämisestä vaan totuudesta.
Otan täyden vastuun riistämästäni elämästä.
Yrittäkää ymmärtää, mikä siihen johti.
En nähnyt selvästi. En nähnyt tulevaisuutta itselleni.
Näin vain kärsimystä.
Etkö olisi voinut tehdä mitään muuta?
Ihmiset puhuvat aina siitä, mitä olisin voinut tehdä.
On helppo olla jälkiviisas.
Arvailu siitä, mitä olisin voinut tehdä, on täyttä ajanhukkaa.
Se ei ratkaise mitään eikä tuo Johnia takaisin.
Ihmiset eivät halua ymmärtää sitä tuskaa, mikä saa tappamaan.
Miksi et puhunut silloin? -Miksi olisin halunnut?
Aina kun yritin kertoa juristilleni tai muille, minua pilkattiin.
Juristini sanoi heti alkuun, että olen maailman suurin idiootti.
Oikeusjärjestelmä ei halua tietää. Juristini eivät halunneet tietää.
Miksi sitten kertoisin kenellekään?
En uskonut, että kukaan ymmärtäisi.
Sillä ei ollut väliä. Halusin, että kaikki on ohi.
Halusin kuolla.
Oletko homofobinen? Mitä mieltä olet homoista?
En. En tappanut häntä homouden takia.
En ole koskaan inhonnut homoja -
tai muuten pitänyt muiden elämänvalintoja ongelmana.
Minä en tuomitse.
Uskonko homoseksuaalisuuteen? En, se on Jumalan kammotus.
Niin Jumalan sana minulle opettaa.
Se elämä johtaa kadotukseen,
mutta minä en tuomitse vaan rakastan silti.
En edes lapsena tuominnut ketään.
En vihaa ketään uskonsa tai seksuaalisuutensa vuoksi.
En ikinä.
Muut haluavat tuomita minut, koska tapoin homon.
Siitä yritetään tehdä viharikosta, vaikka se ei ollut.
Olisiko hän lukenut sinua väärin? -Ei se ole mahdollista.
Hän ei mitenkään voinut käsittää väärin, millainen mies olin.
Ihmiset tuntuvat ajattelevan, että kaiken takana on jotain muuta.
Ehkä haluan vain mainetta -
tai yritän peitellä jotain muuta.
Ei. Tämä on totta.
Näin kaikki tapahtui.
En halua tehdä uhrista vihollista,
en halua keksiä tekosyitä tai oikeuttaa tekosiani.
En enää välitä, mitä ihmiset sanovat tai ajattelevat.
Minä tiedän, mikä on totta.
Tuo on täydellinen peitetarina. Ainoa, joka voisi kertoa totuuden, on kuollut.
Vastuu on helppo syytää kuolleelle, kun tämä ei voi kertoa,
millainen suhde -
hänen ja Dale Siglerin välillä oli.
Vaikka Sigler puhuisikin totta,
se ei ole kummoinen syy tappaa ketään.
Syykö olisi homoseksuaalisen suhteen yritys?
Älkää nyt viitsikö.
KOSKA DALE TUOMITTIIN HARKITUSTA MURHASTA,
MUUTOS MOTIIVISSA EI VAIKUTA HÄNEN TUOMIOONSA TAI EHDONALAISEENSA
Kysymys lienee siitä, onko pahempi, että John Zeltner kuoli,
koska väitti Dale Sigleriä homoksi ja kiristi tätä siksi.
Vai onko pahempi, että hän tappoi John Zeltnerin -
koska halusi rahaa huumeisiin ja viinaan?
Kumpikin tilanne on vakava.
Halusi asiaa pyörittää miten tahansa,
John Zeltner on silti kuollut.
KUVAUSTEN AIKANA ZELTNERIT EIVÄT TIENNEET SIGLERIN UUDESTA MOTIIVISTA
En tiedä, katuuko hän. Toivottavasti.
Toivottavasti hän miettii tekoaan joka päivä.
Anteeksiantoa ei ole. En anna ikinä anteeksi.
Hän ei voi tuoda veljeäni takaisin.
Pitäisikö minun antaa anteeksi? Ei. Ei ollenkaan.
Mikään ei muutu, vaikka hän muuttuisi.
Teoistaan kuuluu maksaa.
FOREST JA JOHN HARLAN ZELTNER KIELTÄVÄT DALE SIGLERIN YRITYKSET SYYTTÄÄ VELJEÄÄN
HE VASTUSTAVAT OIKEUDEN PÄÄTÖSTÄ PÄÄSTÄÄ SIGLER VAPAAKSI
Kuka tahansa, joka on ollut syyttäjä, puolustusasianajaja tai tuomari,
on kysynyt itseltään, mikä on sopiva rangaistus murhasta.
Se on hyvin vaikea kysymys vastattavaksi.
Siglerin saama tuomio tyydyttää minua.
Sanoivat ihmiset mitä tahansa, 30 vuotta on melkoisen pitkä aika.
Dale on viettänyt lähes 60 prosenttia elämästään vankilassa.
Joten tuomio kelpaa minulle.
Hänen on paras olla mokaamatta.
KOLME KUUKAUTTA VAPAUTUMISENSA JÄLKEEN DALE ON SAANUT TÖITÄ MAATILALTA
On upeaa saada ajaa autoa 30 vuoden jälkeen.
Olen odottanut pitkään, että voisin ajaa töihin omalla autollani.
Voin nauttia elämästä, antaa tuulen tuivertaa hiuksia ja kuunnella radiota.
Saan olla vapaa, ja se on tärkeintä.
Nautin tänne tulosta.
Täällä on hiljaista ja rauhallista.
Vankilassa voi olla turhauttavaa kaiken sen huudon keskellä.
Nyt sitä ei tarvitse enää kestää.
On hienoa tulla työviikon päätteeksi kotiin tasku täynnä rahaa.
Voin käydä suihkussa ja istua ruokapöytään rakkaan ihmisen kanssa.
Voimme puhua elämästä ja nauttia siitä.
Sitä pitää helposti itsestäänselvyytenä.
Jokainen hetki on tärkeä.
Olen ollut tovin yksikseni.
Vaikka pidän omasta seurastani,
on mukava, kun on joku, jonka kanssa jutella ja kaveerata.
Meillä on hauskaa.
Opimme toisistamme ja menneisyydestämme.
Me nautimme.
Tuo on vuosikirjani. -Tuona vuotena minä synnyin.
Mitä sitten? -Se oli hyvä vuosi.
Toivottavasti vuotesi oli hyvä.
Onko siellä kuvasi? -On.
Lopeta tuo! Lopeta.
Suhteemme on vielä hyvä, ja rakastamme toisiamme.
Onhan meillä riitamme, mutta sovimme aina.
Haluatko oikeasti nähdä kuvani? -Haluan. Missä se on?
Enpäs kerro. Saat etsiä minut.
Dale on sydämeltään pikkulapsi. Hän osaa hassutella.
Hänellä on hauskaa ja hän haluaa osoittaa onnellisuutensa.
Hän osoittaa sen hulluttelemalla.
Etkö ole vielä löytänyt minua? -Yrität estää minua.
Enhän yritä. -Yritätpä.
En yritä. -Sanonpahan vain.
Oletko sinä tuossa? -Olen.
Olet vieläkin kaunis, mutta olit kaunis. -Kiitos.
Jos olisin ollut koulussa kanssasi, olisin jahdannut sinua.
Olit upea.
En tiennyt juuri murhan yksityiskohdista,
ennen kuin istuimme olohuoneessa, ja kysyin asiasta.
Järkytyin vähän, kun hän kertoi, mitä tapahtui.
Sitten sydämeni särkyi lisää.
Näin, kuinka paljon hän kärsi.
En muuttanut mielipidettäni hänestä tai tunteitani.
Minä tuen häntä aina.
Elämä on aika kaunista.
Mietin, kuinka pitkälle olen tullut ja mitä olen kestänyt.
En osannut odottaa tätä päivää.
Voin elää tässä hetkessä,
haistaa raikkaan ilman ja katsella pilviä taivaalla.
Tämä on kaunis päivä.
Mikä on reilu rangaistus murhasta?
Tiedän ansainneeni tämän mahdollisuuden.
Tiedän ansainneeni tämän vapauden.
30 vuoden vankeuden jälkeen olen sovittanut rikokseni. Monin verroin.
Olen muuttunut ja kasvanut.
Minä ansaitsen tämän. Ansaitsen tilaisuuden, kuten kuka tahansa.
VUOSI VAPAUTUMISEN JÄLKEEN DALE SIGLER ASUU CAROLEN KANSSA,
MUTTA AIKOO MUUTTAA OMILLEEN
HÄN EI ENÄÄ OLE TÖISSÄ MAATILALLA JA ETSII UUTTA TYÖTÄ
HÄN ON EHDONALAISESSA LOPUN ELÄMÄÄNSÄ
Tekstitys: Kirsi Reima