‫- סדרה מוגבלת של NETFLIX -‬
‫אני אגיד לכם משהו.‬
‫בספרו "הרקונסטרוקציה השחורה",‬ ‫בחלק בו תיאר את קווי הדמיון‬
‫בין בני מעמד הפועלים השחורים והלבנים,‬ ‫וו-אי-בי דו בויז כתב:‬
‫הפועלים הלבנים, אף שקיבלו שכר נמוך...‬
‫- פועלים לבנים -‬
‫תוגמלו באופן חלקי בשכר ציבורי ופסיכולוגי.‬
‫- שכר ציבורי ופסיכולוגי -‬
‫הם קיבלו מהציבור יחס מכבד ותארי כבוד‬ ‫כיוון שהיו לבנים.‬
‫- לבנים -‬
‫הפועלים הלבנים התקבלו בחופשיות,‬ ‫כמו לבנים משאר המעמדות...‬
‫- כניסה חופשית -‬
‫באירועים פומביים, בפארקים ציבוריים,‬ ‫ובבתי הספר הטובים ביותר.‬
‫שוטרים גויסו משורותיהם...‬
‫- המשטרה -‬
‫והשופטים, שהיו תלויים בקולותיהם...‬
‫- רק לבנים!! -‬
‫התייחסו אליהם בסלחנות‬ ‫שעודדה אותם לפרוע את החוק.‬
‫- לינץ' על שלושה שחורים -‬
‫הצוערים לומדים כיצד קבוצה שפועלת כאיש אחד,‬
‫יכולה לשמש כטריז אפקטיבי‬ ‫בין ההמונים ההרסניים‬
‫לבין האזרח שומר החוק ורכושו.‬
‫אתם יודעים איך קוראים לזה היום?‬ ‫כמו שקראו לזה אז.‬
‫פריבילגיה לבנה.‬
‫כיוון שגדלתי עם הורים לבנים,‬
‫חייתי את חיי עם התעוזה הלבנה שלהם.‬
‫הנחתי שהפריבילגיות שלהם שייכות גם לי.‬ ‫ציפתה לי השכמה גסה.‬
‫תגובת הנגד כלפי קולין קאפרניק מתחזקת‬
‫אחרי שהקוורטרבק‬ ‫של הפורטי ניינרס סירב לעמוד‬
‫בעת השמעת ההמנון הלאומי‬ ‫במשחק ששוחק ביום שישי האחרון.‬
‫מי יודע מה קאפרניק חושב או למה הוא אומלל?‬
‫- בוגד‬ ‫מתסיס לגזענות -‬
‫קולין, ככה אני מצדיע לך.‬
‫- קאפרניק -‬
‫הסירוב לעמוד לכבוד "הדגל זרוע הכוכבים"‬
‫אינו הדרך הנכונה למחות.‬
‫תורידו את הבן זונה הזה מהמגרש עכשיו.‬ ‫החוצה. הוא מפוטר. הוא מפוטר!‬
‫- בום -‬
‫זאת מתקפה על המדינה.‬
‫- איזו מתקפה?‬ ‫המתקפה הזאת! -‬
‫הוא בוגד, ולא מגיע לו להיות במדינתנו.‬
‫- חיי שחורים חשובים‬ ‫רק חיי לבנים -‬
‫כל הלבנים חשובים.‬
‫אבל הרבה קודם,‬ ‫ממש לפני שהתחלתי את כיתה י"א,‬
‫עדיין נשארו לי הרבה דברים‬ ‫ללמוד על איך שהעולם עובד.‬
‫חסימה. גרין מצליח לחתוך אחורה‬ ‫ולהתקדם תשעה יארדים,‬
‫והוא במקום כדי לזכות בכדור בחזרה.‬
‫אצבעות מחמאה.‬
‫כדאי שתלך לישון, קולין.‬
‫עליך להגיש בבוקר שבעה אינינגים בפלמדייל.‬
‫אפשר לפחות לראות עד סוף המשחק?‬ ‫-לא. אתה לא תרצה להתעורר בבוקר.‬
‫גם אתה, ריק.‬
‫בסדר, כמעט סיימתי.‬
‫סימנתי על המפה הוראות הגעה‬
‫לכל הטורנירים בחמשת סופי השבוע הקרובים.‬
‫אבא, כדאי שנקנה מין ג'י-פי-אס כזה‬
‫למיניוואן, נכון?‬
‫קולין, למה שאסתמך על משהו‬ ‫שלא עובד כמו שצריך כשמעונן,‬
‫כשאני יכול פשוט להסתמך על זה?‬
‫כי לא נלך בגללו לאיבוד ארבע שעות בארקטה!‬
‫אוי, באמת, הלכתי לאיבוד פעם אחת...‬
‫לא! סליחה. פלגסטף.‬ ‫-טוב, בסדר...‬
‫בולדר סיטי!‬ ‫-מדפורד.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫כלומר, בבולדר סיטי היה ערפל כבד.‬ ‫-מה?‬
‫והוא אמר, "תפנה שמאלה ליד הוולמארט."‬
‫לא!‬ ‫-לא היה שם וולמארט.‬
‫- טורניר בייסבול‬ ‫שבוע ראשון -‬
‫בוקר אור! יש היום משחק!‬
‫התוכנית שלי היתה אומנם להיות קוורטרבק,‬ ‫אבל אהבתי גם בייסבול.‬
‫זאת היתה עוד דרך להראות לעולם‬ ‫איזה ספורטאי אני יכול להיות.‬
‫בוקר טוב.‬
‫איך הזרוע שלך?‬ ‫-יש בה עשר או 11 פסילות.‬
‫על זה אני מדבר.‬ ‫-עבדתי עליך!‬
‫יש לך מצב רוח טוב.‬ ‫-כן. למה לא? החיים טובים.‬
‫החיים יהיו עוד יותר טובים‬ ‫אם תגלח את הזיפים מעל השפה שלך.‬
‫צריך להיות מגולח למשעי‬ ‫כדי לשחק ביאנקיז. זה חוק.‬
‫אוף. בגלל זה אני אוהד של הברוארס.‬
‫ידעתי שאני מחבב אותך.‬
‫מה זה?‬ ‫-זאת פריטטה.‬
‫פרי... מה?‬ ‫-פריטטה.‬
‫אני אפילו לא יודע מה זה,‬ ‫אבל אני מוכן לאכול היום הכול.‬
‫לא, לא, אל תטביע...‬ ‫לא תוכל לטעום את התבלינים.‬
‫אמא, זה מעולה. צריך רק להוסיף קצת קטשופ.‬
‫עשית את זה שוב.‬
‫- מתקפת טרור בארצות הברית -‬
‫אפשר להחליף מוזיקה?‬ ‫-הנהג בוחר.‬
‫משהו מעניין?‬
‫עושה רושם שהנשיא בוש עושה‬ ‫כמיטב יכולתו לשמור עלינו,‬
‫להגן עלינו מפני כל הטרוריסטים.‬
‫כן. כל הכבוד לו.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר להחליש את המזגן, בבקשה? הוא מקפיא.‬
‫לא, אי אפשר, אבל אתה יכול‬ ‫להביא מעיל בפעם הבאה.‬
‫- פלמדייל, קליפורניה -‬
‫לעזאזל! אתה מתכוון לאכול את כל הגביע?‬
‫אולי. וגם את המקל.‬
‫לעזאזל. נראה שהגיע הזמן למנה השנייה שלי.‬
‫בוא נביא אותה.‬
‫היי. תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אדיר!‬
‫היי. אפשר לקבל גלידה, בבקשה?‬
‫מצטערת, כבר נתתי לך גלידה.‬
‫אה, אבל כולם כבר קיבלו גלידה.‬
‫אני לא בטוחה שכולם,‬ ‫אבל אני בטוחה שאתה קיבלת.‬
‫היי.‬
‫איפה הגלידה שלך?‬ ‫-היא אמרה שכבר קיבלתי גלידה.‬
‫מה? כולם כבר קיבלו גלידה.‬
‫חכה. אני כבר חוזר.‬
‫לא, לא, זה בסדר...‬
‫לא, אני לא מביא גלידה בשבילך.‬ ‫אני לוקח את התוספת השנייה שלי.‬
‫כמו שאמרתי, לא היה לי מושג איך העולם עובד.‬
‫בכל אופן, עדיין לא.‬
‫תודה.‬
‫לפחות כשהייתי במגרש, ידעתי מה החוקים,‬
‫וידעתי מה אני עושה.‬ ‫-קדימה, בחורים. בואו נשחק.‬
‫פסילה!‬
‫קדימה!‬
‫אזור פסילה נדיב מאוד.‬
‫קדימה, ג'ייק!‬ ‫-קדימה, זה שלך.‬
‫קדימה, ילד!‬
‫פסילה!‬ ‫-אתם צוחקים עליי?‬
‫באמת, השופט!‬ ‫-טוב, דייוויד.‬
‫טוב.‬ ‫-יופי של עין, ג'ייק.‬
‫פסילה חזקה! פסילה חזקה!‬
‫פסילה שלישית. אתה בחוץ.‬ ‫-אתה רציני?‬
‫היי, תירגע, ילד.‬
‫לעזאזל! אתם צוחקים עליי! באמת!‬ ‫-הכול בסדר, ג'ייק. הכול בסדר.‬
‫השופט קיבל החלטות גרועות,‬
‫אבל התגובה של ג'ייק היתה קצת מוגזמת.‬
‫קדימה, קאפרניק!‬
‫אבל לא דאגתי.‬
‫ידעתי שאני צריך בסך הכול הגשה בינונית אחת‬ ‫כדי להעיף את הכדור מהמגרש.‬
‫פסילה!‬
‫נו, באמת!‬ ‫-באמת, השופט!‬
‫ראית? אתה מאמין?‬ ‫-מישהו שכח את המשקפיים שלו.‬
‫יופי של עין, קולין.‬ ‫-זה שלך.‬
‫קולין, תחבוט בכדור.‬ ‫-קולין, קולין.‬
‫פסילה!‬
‫תפתח את העיניים, השופט!‬ ‫-קדימה, זה שלך. זה שלך!‬
‫לך על זה, קאפ.‬ ‫-קדימה.‬
‫הוא שום דבר.‬ ‫-שחק חכם.‬
‫זה שלך.‬ ‫-קדימה, קולין.‬
‫זה שלך!‬
‫קדימה, קולין!‬
‫פסילה!‬
‫מגוחך.‬
‫היי, שמור על הפה שלך,‬ ‫או שתלך לשבת בחדר ההלבשה.‬
‫באותו רגע, שאלתי את עצמי‬ ‫למה לג'ייק ויתרו ובי נזפו.‬
‫קולין יצטרך לשמור על הפה שלו.‬
‫את צודקת לגמרי.‬
‫- טורניר בייסבול‬ ‫שבוע שני -‬
‫"בוקר אור‬
‫יש משחק היום‬ ‫יש משחק היום, יש משחק‬
‫בוקר אור‬
‫יש משחק היום‬ ‫יש משחק היום, יש משחק‬
‫בוקר אור..."‬
‫בוא נעשה את זה.‬
‫"יש משחק היום‬ ‫יש משחק היום"‬
‫יום חמישי, משחק לילה.‬
‫היי, איך הזרוע?‬
‫חזקה.‬
‫השפם שלך.‬
‫אני לא אוהב אותו.‬
‫לדעתי אני סקסי.‬
‫אוי, הצלעות.‬
‫אפשר להדליק את המזגן, בבקשה?‬ ‫-לא, אדוני, אי אפשר.‬
‫אפשר להנמיך את המוזיקה?‬ ‫-לא. הנהג בוחר.‬
‫- אורוויל, קליפורניה -‬
‫היי, אנחנו הולכים לבריכה. תנסה לבוא?‬ ‫-כן, בטח. אני רק ארשם קודם.‬
‫מאיפה העוגייה?‬ ‫-העוגיות האלה פצצה.‬
‫והן עדיין חמות.‬ ‫-יופי.‬
‫נתראה שם.‬ ‫-נתראה בחוץ.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-אני מקווה שתיהנה אצלנו.‬
‫אפשר לקבל דולר? אני רוצה מים.‬ ‫-בסדר, דולר.‬
‫סליחה, אפשר לעזור לך?‬
‫סליחה, האיש הזה מטריד אתכם?‬
‫כן, אבל אין לנו מה לעשות. הוא הבן שלנו.‬
‫בסדר...‬
‫מאומץ.‬
‫ודאי.‬
‫בכנסייה שלי יש תוכנית לילדי אומנה.‬
‫אני כל הזמן חושבת על לאמץ אחד.‬
‫מאיזו מדינה הוא הגיע?‬ ‫-מילווקי, ויסקונסין.‬
‫תבורכו,‬
‫אתם עובדים את עבודת האל.‬
‫תגידו לי אם תצטרכו משהו, כל דבר.‬
‫בסדר.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה.‬
‫היא היתה מתוקה.‬
‫הוקאדיו היא העיר השנייה בגודלה...‬ ‫-אתה הולך לבריכה עם ג'ייק?‬
‫ומספקת נתיב מרהיב...‬
‫אתה רוצה ללכת למגרש מוקדם?‬
‫מה קרה לך?‬
‫שום דבר.‬ ‫-כן? לא נראה כמו שום דבר.‬
‫האישה ההיא למטה.‬
‫היא פשוט ניגשה אליי ונתנה לי מכה בגב.‬
‫ולמה? סתם.‬ ‫-אתה מדבר על המנהלת.‬
‫כן.‬
‫מה זה היה בכלל?‬
‫היא חשבה שאתה נווד.‬ ‫אמרתי לך שהיית צריך להתגלח.‬
‫זה באמת מה שמפריע לך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫לפעמים אני פשוט מרגיש...‬
‫שלא נוח לי.‬
‫אני לא חושבת שמישהו מנסה‬ ‫לגרום לך להרגיש ככה.‬
‫אבל כשזה קורה, פשוט תגיד משהו.‬
‫אתה יכול לדבר איתי תמיד,‬ ‫אבל אתה חייב לדבר איתי.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫שאתה תמיד שומר את הרגשות שלך לעצמך, קולין.‬
‫תדבר איתי, ותדע שאין שום דבר‬ ‫שאני לא מוכנה לעשות בשבילך.‬
‫אל תזוז. עוד מעט הכול ייגמר.‬ ‫-אבא, לא. אמא!‬
‫אמא.‬ ‫-בן.‬
‫מצטער, בן, הפעם היא לא יכולה להגן עליך.‬ ‫-תפסיק עם זה, באמת.‬
‫טוב, בסדר. סתם התלוצצתי.‬
‫- טורניר בייסבול‬ ‫שבוע שלישי -‬
‫בוקר אור! יש היום משחק!‬
‫היי, חבר, אם קר לך מאחורה,‬ ‫אולי השיר הלוהט הזה יחמם אותך.‬
‫- בייקרספילד, קליפורניה -‬
‫היי, הלילה הזה יהיה קטלני.‬ ‫האחיות התאומות של אנני יבואו הנה.‬
‫הן זהות, אבל הציצים של איירין‬ ‫יותר גדולים בוודאות. מאה אחוז.‬
‫הנה זה שוב מתחיל.‬ ‫-מה קרה?‬
‫לא, האנשים מהמלון נועצים בי מבטים‬ ‫כאילו שיצאתי מעב"ם או משהו.‬
‫אתה בחור שחור גדול בעיר תל לבן הלבנה.‬
‫למה ציפית?‬ ‫-לא, אבל זה קורה עכשיו כל הזמן.‬
‫אולי כי גבהת באיזה 15 מטר השנה.‬
‫אולי זאת חלק מהבעיה.‬ ‫-אה, טוב.‬
‫אז עכשיו זה לא חוקי להיות גבוה? כאילו...‬
‫- עבור אורחי המלון -‬
‫כשאנחנו נוסעים לאיזה מקום,‬ ‫בא לי להסתובב עם שלט שכתוב עליו:‬
‫"כן, אני מאומץ. כן, אלה ההורים שלי.‬
‫לא, אני לא קבצן שמבקש כסף מאנשים לבנים,‬
‫או מנסה לקבל תפוחים בחינם."‬
‫שאלה קטנה, גברתי.‬
‫זה מתחיל לעלות לי על העצבים.‬
‫לעזאזל. יש להם מזל שאני לא שחור.‬ ‫הייתי עושה פה בלגן.‬
‫כן, באמת?‬ ‫-ועוד איך.‬
‫למה אתה אומר לי? תגיד להם.‬ ‫-לעזאזל. הם לא רוצים שזה יקרה, אחי.‬
‫אתה יודע שיש לי פתיל קצר.‬
‫היי, אל תיתן לזה להשפיע עליך, קולין.‬ ‫בסדר? בוא נשב איפשהו.‬
‫אני אמצא אותך אחר כך.‬ ‫-בסדר.‬
‫סט, הייק.‬
‫היי, נאום! נאום!‬
‫אני רוצה רק להודות לכולם.‬ ‫אולי הגיע הזמן שאפרוש.‬
‫אני יוצא לפנסיה, אתם יודעים, אחרי שזכיתי‬ ‫בתואר השחקן המוערך ביותר שבע שנים ברצף.‬
‫עשיתי את הכסף שלי, נכון?‬
‫היי! תרד מהשולחן! תכבו את המוזיקה.‬ ‫צאו מפה, כולכם.‬
‫אתה אורח פה?‬ ‫-את יודעת שכן.‬
‫ראית אותי קודם בלובי.‬ ‫-מספר חדר?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-אתה לא יודע את מספר החדר שלך?‬
‫עוד לא הייתי בחדר. ההורים שלי...‬
‫תראה לי את המפתח.‬
‫גברת, אמרתי לך כרגע,‬ ‫ההורים שלי עשו צ'ק-אין.‬
‫אני לא יודע באיזה חדר אני.‬ ‫-טוב, בסדר. בוא נלך.‬
‫היי!‬ ‫-היי, די.‬
‫תעזבי אותו. הוא בחדר עם ההורים שלו.‬ ‫הוא בנבחרת הבייסבול שלנו.‬
‫כן, בנאדם.‬
‫צאו מפה עכשיו, כולכם.‬
‫בואו.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫בוא נלך, גבר.‬ ‫-יש לך מזל שלא קראתי למשטרה.‬
‫מיקרו-אגרסיה.‬
‫את המונח טבע פסיכיאטר שחור‬ ‫ששמו צ'סטר אם פירס,‬
‫ששיחק פוטבול בהרווארד, דרך אגב.‬
‫הוא מתייחס להתנהגות משפילה קלה,‬ ‫מכוונת או לא מכוונת,‬
‫שמשדרת עלבונות מבזים על רקע גזעי,‬
‫וגורמת לנו לחוש מושפלים,‬ ‫לחוש שהאנושיות שלנו נשללה, ולהיעלב.‬
‫ברוך הבא למשרד.‬
‫טוב לפגוש אותך סוף סוף.‬ ‫שמעתי עליך דברים נפלאים.‬
‫תודה, קיבלתי הזדמנות נהדרת.‬ ‫-לא הייתי צריך לחשוב בכלל.‬
‫קורות החיים שלך נטולי רבב.‬
‫אתה רהוט, חכם, נחמד ונקי.‬
‫וואו, בסדר, בואו נעצור לרגע.‬ ‫ראיתם מה הוא עשה, נכון?‬
‫זו היתה מיקרו-אגרסיה קלאסית.‬ ‫-חכם, נחמד ונקי.‬
‫- נקי? -‬
‫בואו נראה איזו תגובה הוא יקבל.‬ ‫-אני מעריך זאת.‬
‫הדיפה יפה מאוד!‬
‫כשאדם לבן קורא לאדם שחור "נקי",‬
‫הוא בעצם מודה שהוא חושב‬ ‫שכל השחורים הם חיות.‬
‫כשהוא רואה אדם שחור שלבוש כראוי,‬ ‫הוא חושב שאותו אדם הוא יוצא דופן.‬
‫- מתוקתק! -‬
‫הוא לא. בואו נראה מה יקרה במחצית השנייה.‬
‫אף אחד לא אמר לי שיש לך שיער כל כך מעניין.‬
‫הוא ייחודי מאוד.‬
‫זאת האופנה עכשיו?‬ ‫-וואו, בסדר. עוד קלאסיקה.‬
‫הוא בעצם אומר שלמרות שזה מפחיד אותו,‬
‫הוא ממש רוצה לגעת לו בראש.‬
‫כן, אתה יודע, זאת אופנה, כנראה.‬
‫אופנה שהתחילה לפני 3,600 שנה.‬ ‫למישהו פה אין חברים שחורים.‬
‫תבוא עם התסרוקת הזאת למשרד?‬
‫שוב השיער?‬
‫טוב, הוא עקשן, ייאמר לזכותו.‬
‫- הממ... -‬
‫בואו נראה איך הוא יגיב.‬
‫אתה יודע, ככה אני מסדר את השיער.‬ ‫לפעמים הוא ארוך, אז אני אוסף אותו.‬
‫זאת תהיה בעיה?‬ ‫-בואו נראה את זה שוב.‬
‫הגשה מושלמת ולא מאיימת,‬
‫אבל כולנו יודעים שהוא גם עורך דין,‬ ‫והוא יתבע לו את הצורה,‬
‫כי יש במדינה את חוקי קראון המגנים‬ ‫על שיער טבעי במקום העבודה.‬
‫פשוט יפהפה.‬
‫זאת תהיה בעיה?‬ ‫-לא, שום בעיה.‬
‫אני אשמח להכיר אותך יותר, איש צעיר.‬
‫נדמה לי שתשתלב מצוין.‬
‫והנה לחיצת היד!‬
‫גם אני אשמח להכיר אותך יותר, אדוני.‬
‫זה בטח נחמד. בעוד כמה שנים,‬ ‫הוא בטח יהפוך לשותף במשרד.‬
‫ואחר כך? אין לדעת.‬
‫כדאי שהוא ימחק את הציוץ שלו‬ ‫על "כל החיים חשובים".‬
‫וכדאי שגם הוא ימחק את הציוץ שלו‬ ‫על "כל החיים חשובים".‬
‫- טורניר בייסבול‬ ‫שבוע רביעי -‬
‫בוקר...‬
‫קולין? קום!‬
‫יש משחק היום.‬
‫היי, חבר. איך הזרוע?‬ ‫-כמו בפעם הקודמת ששאלת.‬
‫בסדר, אתה מצוברח.‬ ‫בוא נאכיל אותך, שתתעודד קצת.‬
‫אני לא רעב.‬ ‫-לא היה לי זמן לבשל.‬
‫טוב. תאכל משהו בכל זאת.‬
‫היי, היי.‬
‫דיברתי עם אבא שלך,‬
‫וכיוון שיהיה לך טסט בקרוב,‬
‫חשבנו שאולי כדאי שאתה תנהג ללנקסטר.‬
‫תצבור קצת ניסיון. מה אתה אומר?‬
‫עד עכשיו, הקיץ לא היה מי יודע מה...‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל המצב התחיל להשתפר.‬ ‫-נתראה במכונית.‬
‫רגע.‬
‫מוכן.‬
‫בלי לחץ. אבל בוא נצא מהחנייה‬ ‫לפני חג המולד.‬
‫הולך להיות "מהיר ועצבני"‬ ‫בדודג' קרוואן שלנו.‬
‫טוב, תרגיע את הסילונים, תלמיד נהיגה.‬
‫עיניים על הכביש,‬ ‫הידיים בשעה עשר ובשעה שתיים. בוא נזוז.‬
‫אפשר להחליף את המוזיקה?‬ ‫-בחייך, הנהג בוחר.‬
‫אוי, באמת.‬ ‫-בסדר, תעצור בצד.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫מה שלומך, אדוני השוטר?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫תני לו לטפל בזה.‬
‫למה עצרת אותי, אדוני השוטר?‬
‫אני אשאל את השאלות. לאן אתה נוסע?‬ ‫-ללנקסטר.‬
‫אתם בסדר שם?‬
‫אנחנו בסדר. הוא נהג חדש.‬ ‫יש לו היתר לימודים.‬
‫אפשר לראות אותו?‬
‫היי! תשאיר את הידיים במקום שרואים אותן.‬
‫הוא רק ניסה להראות לך את ההיתר.‬
‫לאט, לאט.‬
‫למה עצרת אותנו, אדוני השוטר?‬
‫מי אתה?‬ ‫-אבא שלו.‬
‫הוא מאומץ.‬
‫טוב, הוא נסע קצת מהר.‬
‫סע יותר לאט, ילד.‬
‫ניצלת.‬
‫כן.‬
‫התחמקת עכשיו מהדו"ח הראשון שלך.‬
‫- טורניר בייסבול‬ ‫שבוע אחרון -‬
‫בוקר אור! יש משחק חשוב היום. הכי חשוב!‬
‫קדימה, קולין, קום!‬
‫אין טעם בהתנגדות!‬
‫כן.‬
‫את צודקת.‬
‫באמת אין טעם בהתנגדות.‬
‫מה זה? מה אמרת?‬ ‫-מה שאת אמרת.‬
‫אין טעם בהתנגדות. אני מסכים איתך.‬
‫לא, אמרתי שאני מכינה שטרודל.‬
‫מוזר מאוד.‬
‫איך הזרוע?‬
‫אני מוכן, אבא.‬
‫אתה נראה מוכן. אתה נראה כמו מקצוען.‬
‫רואה מה גילוח טוב יכול לעשות? בוא נזוז.‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר שם?‬ ‫-מה?‬
‫אתה בסדר שם?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫- רד בלאף, קליפורניה -‬
‫היי, למה אתה לבוש כמו טכנאי מחשבים?‬
‫מה שתגיד.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫הם משחקים בטורניר?‬
‫תשמרו על הציוד שלכם.‬
‫מי גונב יותר מהבן שלו?‬
‫הוא אפילו גנב בקבוק מים‬ ‫שהשם שלי כתוב עליו.‬
‫באמת, אל תתייחס, אחי.‬
‫אכפת לכם להיות בשקט?‬ ‫-כן, נדאג לך.‬
‫אני שונא את זה, בנאדם.‬
‫איפה קנית את החולצה?‬ ‫-חנות בוואלחו. מאיפה אתה?‬
‫טורלוק.‬
‫נדמה לי ששמעתי על טורלוק,‬
‫עם כל דגלי הקונפדרציה‬ ‫ומוזיקת הקאנטרי וכאלה.‬
‫פחות או יותר.‬ ‫-אני דוויין, גבר.‬
‫הוא לא יודע על מה הוא מדבר.‬ ‫-אני קולין.‬
‫טיפש.‬
‫שתוק, בנאדם.‬ ‫-היי, תירגעו, כולכם.‬
‫אני לא רוצה שיזרקו אותנו שוב.‬ ‫-שוב?‬
‫זרקו אותנו מפה לפני שנתיים.‬
‫בשנה שעברה, לא נתנו לנו לישון פה.‬
‫מה? למה?‬
‫היי, קית', ג'ונטביוס, האח רוצה לדעת‬ ‫למה זרקו אותנו בפעם שעברה.‬
‫למה אתה חושב? כי אנחנו שחורים.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫הם אמרו שלכלכנו ושהאורחים לא הרגישו בנוח.‬
‫אני מרגיש לא נוח ליד אנשים לבנים.‬
‫אתה מבין אותי?‬ ‫-ברצינות.‬
‫באמא שלי, לא עשינו כלום.‬ ‫-לא.‬
‫אני מצטער. זה דפוק לגמרי.‬
‫ככה זה. המאמן אומר שצריך לבחור קרבות.‬
‫אז נישן פה, ננצח, ונעוף מפה.‬
‫לקבוצה שלך בטח לא מציקים, מה?‬
‫לא לכולנו.‬
‫בנאדם...‬
‫בוא.‬
‫אני צריך ללכת.‬ ‫-בסדר, גבר. שלום.‬
‫שלום.‬
‫האח הכניס את החולצה למכנסיים עד הסוף.‬ ‫ככה זה בטורלוק?‬
‫אני לא כועס עליו. הוא בטח פשוט מנסה לחיות.‬
‫טוב, בואו לצ'ק-אין.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫סליחה.‬
‫שניכם בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר גמור, תודה.‬
‫כן, גם אני בסדר. תודה.‬
‫מישהו עצבני היום.‬ ‫-כן, אני לא יודע מה היתה הבעיה שלו.‬
‫התכוונתי אליך.‬
‫ואחרי כל זה, במשחק האחרון בטורניר,‬
‫הייתי צריך להתמודד עם אותו שופט מטומטם,‬
‫ועם איזה בחור שבזבז זמן‬ ‫כדי להוציא אותי מהריכוז.‬
‫תסתכלי עליו.‬
‫איזה חמור.‬
‫פסק זמן.‬
‫הבחור הזה שוויצר.‬
‫שחקו.‬
‫ערנות, חבר'ה, ערנות!‬
‫כדור!‬
‫הוא מצופף את הבסיס.‬ ‫-קטן עליך, קולין!‬
‫קדימה, קאפרניק.‬ ‫-קדימה, זה שלך!‬
‫מה זה היה? תמצא משקפיים!‬
‫קדימה, חזק.‬
‫כדור!‬ ‫-היי, הוא מצופף את הבסיס!‬
‫הגשה יפה.‬
‫תירגע, קולין. זה שלך.‬
‫מי אמר שאין טעם בהתנגדות?‬
‫זהירות, קאפרניק!‬
‫עוד פעם אחת, ותוכל להתקלח‬ ‫לגמרי לבד. הבנת אותי?‬
‫אל תבדוק אותי.‬ ‫-הכול בסדר, קולין!‬
‫אני יודע מה אתם חושבים.‬ ‫לא התכוונתי לפגוע בו באמת.‬
‫קדימה, קאפ! טען!‬
‫הייתי צריך רק שיתרחק מהבסיס,‬ ‫כדי שאוכל לפסול לו את הצורה.‬
‫אני מניח שבאותו קיץ למדתי‬
‫שלא תמיד תקבל מהם החלטה הוגנת.‬
‫אבל אתה לא יכול לתת להם‬ ‫למנוע ממך לשחק את המשחק.‬
‫פסילה!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫זה הכול?‬
‫באמת? זה הכול?‬
‫זה הכול? זה הכול?‬
‫אפשר לדבר איתך?‬
‫שמעתי שזכיתם באליפות. מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫טוב, תיהנה.‬
‫שמור על עצמך.‬ ‫אני מקווה לראות אותך שוב בשנה הבאה.‬
‫אני שמח לראות שאתה אחד מהטובים.‬
‫היי!‬
‫למה התכוונת בזה?‬ ‫-במה?‬
‫"אחד מהטובים". מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת שאתה נחמד.‬ ‫לא כמו הנערים ההם בלובי.‬
‫אתה מזכיר לי את ה... החנון עם המשקפיים.‬ ‫זאת היתה אמורה להיות מחמאה.‬
‫זאת לא מחמאה.‬
‫טוב, אתה לא צריך לכעוס. ניסיתי להיות נחמד.‬
‫אולי אתה לא אחד מהטובים.‬
‫הוא בטח לא מכיר אנשים שחורים‬ ‫בחיים האמיתיים.‬
‫לאורך השנים,‬
‫היו סדרות טלוויזיה פופולריות מאוד‬ ‫בכיכובם של אנשים שחורים.‬
‫בסדרות הוצגו דמויות שחורות ארכיטיפיות,‬
‫ביניהן דמויות מנודות חברתית‬ ‫שנטמעות בחברה או הולכות בתלם.‬
‫כמו קרלטון בנקס, או סטיב ארקל.‬
‫יש לכם פה ידוענים אמיתיים.‬
‫לבנים מתים על הבחורים האלה.‬
‫- מת על הבחור הזה‬ ‫אושר! -‬
‫איך שהם מתלבשים, איך שהם מדברים...‬
‫אתה האיש שלנו.‬
‫ואפילו איך שהם רוקדים. הכול מאוד לא מאיים.‬
‫ג'יימס ספורלוק.‬
‫אנחנו קוראים לו "שניים באחד".‬ ‫הוא גם שחור וגם מהרווארד.‬
‫הדמויות האלה נודעו בכינוי‬ ‫"שחורים מתקבלים על הדעת."‬
‫- שחורים מתקבלים על הדעת -‬
‫השחור המתקבל על הדעת הוא‬ ‫דמות שחורה בעלת מאפיינים לבנים...‬
‫- דמויות שחורות שלבנים אוהבים! -‬
‫שאנשים לבנים חשים בנוח במחיצתה.‬
‫השחור המתקבל על הדעת‬ ‫הוא יצירה של האדם הלבן.‬
‫הבעיה היא שלאנשים לבנים אין זכות‬ ‫להחליט מי מתקבל על הדעת שלנו.‬
‫אנחנו יכולים לאהוב את סטיב ארקל,‬ ‫ואת סטיב ביקו.‬
‫- סטיב ביקו -‬
‫ואת מרקוס גארבי.‬
‫- מרקוס גארבי -‬
‫היואי ניוטון.‬
‫איידה בי וולס.‬
‫- איידה בי וולס - היואי ניוטון -‬
‫טוני מוריסון.‬
‫פאני לו היימר.‬
‫- פאני לו היימר - טוני מוריסון -‬
‫אסאטה שאקור.‬
‫פטריס לומומבה.‬
‫- פטריס לומומבה - אסאטה שאקור -‬
‫קוואמה נקרומה.‬
‫- קוואמה נקרומה -‬
‫ג'יימס בולדווין.‬
‫- ג'יימס בולדווין -‬
‫אתם יודעים, כמה מהטובים.‬
‫כמו שלנגסטון יוז אמר פעם:‬
‫"שחורים‬
‫מתוקים וכנועים‬ ‫ענווים, צנועים ואדיבים‬
‫הישמרו מפני היום‬ ‫בו ישנו את דעתם"‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬