Благодаря, че ми позволяваш да й задам няколко въпроса.
И така...
Джърмейн е кацнал. С капитана пътуват насам.
Добре.
Здрасти, мила, не си в беда.
Само ще те питам какво помниш от тази вечер.
Тази вечер беше много забавно!
Разкажи ми.
Дойдох в училището, защото Вероника имаше работа.
МАГИ
Когато пристигнах, видях мама да прегръща един мъж и може би да го целува.
Това е коалата Кевин.
Той игра с коалата и пееше смешно.
"Привет, леле, валаби, билабонг."
Тате щеше да ме кара у дома,
но коалата ми остана в пеещия чичко.
Исках си я и казах...
Коалата ми е у него. Искам си я.
А тате каза: "Добре, ще вземем коалата".
И после...
Карахме като бесни.
Беше голяма веселба!
Казах: "Може ли плодови бонбони?".
А тате: "Добре". Но не ми даде.
След това тате слезе и каза: "Чакай ме в колата".
После чичкото, който сервира храната,
излезе от гаража, видя ме и рече:
"Ще оставиш детето си без надзор в колата?".
"Не ми казвай какво да правя. Ще спусна стъклото."
Цапна го по носа.
И после влезе в къщата.
После чаках много дълго време.
Доскуча ми.
Реших да отида при тате и да му кажа, че забрави за бонбоните.
Беше важно да го знае.
Партито беше яко.
Уолт.
Чичкото, който пееше с коалата, спеше на пода.
"Искаш ли да рисуваш върху спящия мъж?"
Да, много хубаво рисувам. Ще направя коте.
После видях плаката на мъжа от "Гладни хипопотами".
Любимият ми филм е.
Фон Бракониерски им инжектира серум, от който стават гладни.
Колко гладни?
Гладни, та гладни.
Идват.
После се случва нещо удивително.
Улучи ги!
Тичай!
Маги? - Да?
Би ли се върнала към случилото се. - Да. Съжалявам.
Както разглеждах, изведнъж...
"О, боже."
Тате ме видя!
Реших да играем на криеница.
Сега тате няма да ме познае.
Десет, десет!
"Маги, виждам те, с перука си."
Не го заблудих.
"Извинете." - Уолт.
Уолт, Уолтър. - "Дръпни се, моля те."
"Пипнах те."
"Майка ти видя ли те?"
Не, но видях мама. Беше с пеещия чичко.
"Видя я? С него?
С Екзейвиър ли беше? Какво правеха?"
Него видяхме в училището.
Мисля, че се целуваха.
Тогава той каза: "Имам да свърша още нещо.
После се прибираме по най-бързия начин".
Това последното мило ли го каза?
Не, ядосано.
"Целували са се? Имам да свърша още нещо.
После се прибираме по най-бързия начин. Не мърдай оттук, докато не се върна!"
"Екзейвиър!"
После чух писъци и заспах.
Той е искал да свърши още нещо и после си чула писъци?
Може ли да не правим това пред нея?
Миличка, помниш ли да си видяла или чула нещо друго?
Каквото и да било?
Видях още нещо, но то беше лошо.
Разкажи ми.
Погледнах навън, когато чух писъците,
и входната врата беше отворена, но не се виждаше много.
Но видях бременната жена номер 2 да пищи,
защото се напика.
Каза: "Изтекоха ми водите!".
Но знаех, че се напикава, защото капеше под роклята й.
Дори не носеше вода!
Мисля, че си права. Май се подхлъзнах там.
Звънни на Мацуно да провери в родилните отделения в областта.
Благодаря. Справи се чудесно. Дай пет.
Страхотна си.
Зоуи, последен въпрос.
Каза, че с Челси сте се приближили до бара, когато Аник се е събудил.
Да. - Колко време не бяхте до стълбите?
Може би минута? - Благодаря.
Ще се кача да огледам стаята на Екзейвиър и после съм готова за ареста.
Кой е бил?
Просто събери всички в дневната, моля те.
Какво стана?
Тя мисли, че Брет.
Докато сме били улисани, когато ти се събуди, според нея…
Добре ли си?
Не съвсем.
Искам да приспя дъщеря си.
Тате! - Магълс.
Може ли да говорим? Ще те намеря след малко. Обичам те.
Знаех си, че е Брет. Помниш ли, като казах, че е той?
Останете тук. - Знам.
Кажете пак. Тук ли да останем?
Да.
Това е страхотно, означава, че не си ти.
Не мисля, че е бил Брет.
Прощавай, защо?
Чуйте ме.
Събуди се! Хайде.
Добра новина. Повече няма да чакате.
Знам кой е убиецът.
Извинете. Пред всички ли ще го обявите?
Като пожарникар смятам, че е необичайно.
Ти си само доброволец.
Работи от сърце, не за пари. Ганди го е казал.
Ганди не е казвал такова нещо.
Трябвало е.
Имаме 12 минути.
Благодаря. Всички говорихте цяла вечер.
Сега е мой ред да говоря.
Боже! - Сега пък какво?
Получих съобщение, че Дженифър 2 е родила.
"Съпругът се прибира от Токио. Майката и бебето са добре."
Боже, а аз се опитвам да ви кажа кой е убил Екзейвиър!
Чуйте ме.
Да поговорим кой може да е бил.
Челси, ти си последният човек, признал, че е видял Екзейвиър жив.
Връчила му е манерка с котешки опиат.
Челси, дрогирала си го?
Какво?
Да речем, че лъже, че не си е тръгнала -
дала му е котешкото сокче
и го е бутнала през балкона. Нали?
После е слязла при другите, сякаш нищо не е станало.
Вие кажете. Особнячка е, нали?
Луда е. - Само малко.
Луда е. - Куку.
Но не съм аз.
Знам, скъпа.
Защото Индиго каза, че е видяла Зоуи и Челси до стълбите,
когато Джен 1 е усетила струйка на главата си -
Екзейвиър е изсипвал манерката още жив.
Вътре нямаше опиат, а успокоително за котки.
С уиски и малко джинджифилова бира. Визитната ми картичка.
Така че, Джен 1, това е капало по косата ти, не урина.
Извинете, това трябва ли да ме успокоява?
По-добре е.
Урина? - От пикня?
Не и в Европа.
И остава един, когото всички видяхме.
Повечето от вас са видели Аник да отива горе.
Но се запитах:
"Имало ли е достатъчно време някой друг да се качи по стълбите"?
И си казах:
"Да".
Знаете ли?
Това не е вкусно, като е изстинало.
От известно време е тук. - Почти ден.
Зоуи каза, че с Челси са се дръпнали от стълбите
за около една минута,
когато са видели Аник да се стряска. - Къде съм?
Така ли е, Челси? - Да, точно така.
Чух пет различни версии на този момент.
И във всяка версия имаше трима, които не са били в дневната в този момент.
Уолт.
Кой, аз? Добре.
Маги.
И Брет.
Маги е спяла в колата на Брет.
Затова засега ще приема,
че тя не е убиецът.
Освен това е на шест години.
После се спрях на Уолт.
Невидимият Уолт.
"Какъв по-добър начин да те запомнят? Не знам." С убийство?
Колко силна дума.
Имал е достатъчно време да се качи незабелязано на горния етаж,
защото никой не обръща внимание на Уолт.
Освен мама?
Не съм го направил. Това са фактите.
Отчетете ги, моля ви.
Къде си бил, Уол?
Къде съм бил?
Къде си бил, когато всички останали са били в дневната?
Знам къде.
В тоалетната, канил си се да тичаш гол, както като ученик.
Как разбрахте? Кой ви каза?
Как разбрахте?
Защото Нед и Джен 1 тръгнали натам,
но не могли да влязат в тоалетната да измият "урината".
Но тоалетната беше заета, някой мътеше там, инспекторе.
А след разпита на Аник той тръгна към тоалетната
и прекрачи халат на пода.
Тя е права. Първият ми опит в гимназията да тичам гол беше безуспешен.
Пълен провал.
Исках да го направя отново, за да ме запомнят -
да ме видите гол и да станем приятели.
Заето.
Започва се.
Обадете се на 911!
Боже.
Екзейвиър!
Мислех, че тази вечер ще имам втори шанс да бъда запомнен.
Да се пусна гол пред вас.
Остават само още двама.
Аник - първоначалният заподозрян, за когото знаем, че се е качил горе,
или Брет, който не е бил тук до намирането на тялото.
Вярно.
Кой е? Аник? Брет?
Брет? Аник?
Мисля, че знам кой е убиецът.
Брет.
Боже.
Не, няма начин. Брет?
Невъзможно. - Чакайте.
Той не беше в дневната, помня това много добре.
Брет трябва да е.
Дженифър 1! Млъкни!
Какво говориш? Никога не съм убивал човек.
Не ми пука за Екзейвиър! Не съм го убил. Казах ви вече.
Бях с дъщеря си в колата.
Не, скъпи. Ти си бил. Сега ще ти кажа защо мисля така.
Бил си ядосан на Екзейвиър, задето е целунал Зоуи.
Бутнал си Аник в скулптурата от скариди - гадна постъпка.
Отделен проблем.
Ударил си сервитьор. - Не знаете какво ми каза той.
А и неведнъж си лъгал. Ти си убил Екзейвиър.
Не! - Виж колко си емоционален.
Изкарвате ме убиец!
Не, убил си Екзейвиър! - Спрете да повтаряте или ще ви убия!
Ако не беше ти, щеше да си по-спокоен.
Не съм убивал никого в тази къща!
Или в която и да е къща!
Недей.
Казах ти, че е Брет.
Нещо с времето не се връзва.
Като се съвзех, мисля, че го видях да отива към колата.
Всичко е, защото "мислиш" така?
Бях объркан.
Забелязах, че входната врата е отворена и той беше там, видях го.
Ако признаеш, че си го видял, теб ще окошарят.
Или ти, или той. Той ще си наеме добър адвокат.
А да излъжа ли?
Зоуи, би ли казала на тази полицайка,
че макар да съм човек с проблеми, не съм убиец? Зоуи, кажи й.
Аз...
Какво правиш?
Аз…
Не беше той.
Какво? Извинявам се.
Като се събудих, видях Брет при колите.
Ако убийството е извършено тогава, няма как да е той.
Данър, Аник е.
Знаех, че е бил Аник. Трябваше да стана ченге.
Признаваш ли си?
Не, но знаете ли...
Знам, че това не ми помага,
но не мога да оставя Брет да загази, като знам истината.
Мислех, че ме мразиш.
Да. Не харесвах повечето от вас.
Но след като изслушах версиите ви, осъзнах...
Чакай. Подслушвал си разпитите?
Какво?
Подслушвал е всички ви.
Мамка му.
Как?
Първо по интеркома, после се е крил в звукозаписната кабинка
и чрез телефона си - много хитро.
Нали?
Добре, да. Слушах какво разказвахте.
Знам, че не биваше.
Но така осъзнах, че съм грешал за вас.
Разбирате ли?
В гимназията ви смятах за егоисти, които съдят околните.
Но всички имаме повече общи неща, отколкото мислех. Дори Брет.
Дори Екзейвиър.
Нуждаем се един от друг.
Аник, не знаех, че подслушваш.
Наистина съжалявам за някои мои думи.
Не, не биваше...
Не ми приличаш на кръстоска между бащата от "Семейни въпроси" и Ъркъл.
Пропуснал съм го.
Ще свидетелствам в твоя полза.
Да.
Брет. Благодаря.
Но е твърде късно.
Вратата е затворена.
Не, не е. Отворена е.
Вратата на дрешника.
Най-сетне загря.
Какво става?
Във всяка версия вратата на дрешника беше затворена.
Но като се качих, беше отворена.
Не!
Някой се е крил в дрешника.
Убиецът не се е качил в онзи промеждутък от минута,
защото вече е бил там.
Докато се криеше в кабинката при разпита на Челси,
ти ми помогна да го осъзная.
Казваш, че не е нито Брет, нито Аник?
Точно така. - Но ти каза, че е Брет.
Това беше проверка. Знаех, че не е Брет. А сега знам със сигурност, че не е Аник.
Добре, кой е тогава?
Онзи, който е бил най-разочарован от живота си.
Онзи, който разказа най-пресилената и най-измислената история.
Не.
Аз? Какво?
Извинявай. Този малък ангел?
Само ти може да си бил в дрешника.
Залисал си всички с видеоклипа си,
за да не чуят вика на Екзейвиър, когато си го убил.
Пет, шест, седем! Купонът няма край…
Къде съм? Защо съм мокър?
Ще е забавно. Мой ред ли е?
Добре, обяснете ми защо съм аз. Всички бяха свидетели.
Когато тръгна клипът, бях тук при Аник.
Всички са били свидетели. Прав си.
Всички са те видели
и всички казаха, че си дошъл от балкона.
Но не и ти.
Какво стана?
Знаех, че си ти. Но защо ще искаш да убиваш Екзейвиър?
Тогава осъзнах.
Всичко е започнало няколко месеца по-рано, когато си дошъл за монтаж.
Как е оборудването, което ти монтирах?
Бях трогнат, че се обади на стар приятел за това.
Бил си в къщата сам, докато Екзейвиър го е нямало.
Чак се развълнувах. Давайте, обвинете и мен.
Докато си монтирал оборудването,
си ровил в компютъра на Екзейвиър и си се натъкнал
на песен 12 - "Страхотен купон, а?". Твоя реплика е, нали?
Моя е. Аз я популяризирах.
Бил си огорчен от Екзейвиър, защото той станал звезда, не ти.
Откраднал е репликата ти.
Не сте права, защото не бях огорчен, а доволен.
Пичът е използвал репликата ми, нали? Приятели сме.
Не ти е бил приятел и ти го знаеш, нали?
Чувствал си се...
Добре ли си?
Просто ви правя път. Толкова сте устремена.
Успокой се. - Да.
Искал си да му дадеш още един шанс да ти помогне.
На срещата на випуска си го помолил да благослови песента ти.
Наистина ли ме молиш за това?
След като ми би шута, за да започнеш соло кариера? Потръгна ли?
Не си честен. Дадох ти име.
Мама ми го е дала. - Аз пък измислих "Страхотен купон, а?".
Идеята беше моя. - Какво говориш?
Надничал ли си във файловете ми? - Не съм.
"Страхотен купон, а?" не е твоя идея, а често употребявана фраза.
Не сме приятели. Разбрах го преди 15 години.
Сгреших преди 15 години. - Спри, искам едно да ти е ясно.
Никога няма да благословя твоя песен.
Ти си никой. Загубеняк.
Аз съм си аз. Ти ми монтираш аудиовизуалната техника.
Не съм загубеняк. - Повтаряй си го.
Може ли да не раздухваш за този разговор?
Да, може. Все тая.
Отказал ти е и си се ядосал.
Вдъхновил си песента, но не си имал права над нея.
Имало е само един начин да вземеш това, което си мислил, че заслужаваш,
и той е бил да го убиеш.
Да го убия? - Да.
Да го убиеш, да откраднеш песента
и после да кажеш, че той ти я е дал,
да издадеш песента като дует
между теб и Екзейвиър, сякаш той ти е Тупак.
Това е невероятна, приказна история.
Впечатлен съм, но е съвсем погрешна. Изсмукана е от пръстите ви.
Ти си този, който си съчинява истории.
Казал си на Челси, че си в студиото.
Това е алибито ти. - Ще запиша песен с Екзейвиър.
Бях в студиото.
Но как си слушал музика, след като не се е чувала?
Маги е влязла преди теб и е задала заглушаването на звука на десет.
Когато разговарях с Аник, още беше така.
После каза, че си излязъл чак когато Аник се е събудил.
Тогава как си слушал песента?
Как става това?
Влязъл си вътре, направил си селфи за алиби и си излязъл.
Търся едно шестгодишно дете.
Не съм го виждал. Ще вляза в историята на музиката.
Измисляте си! Аник, време е да ме подкрепиш.
Искал си да останеш насаме с Екзейвиър в стаята му, за да го убиеш.
Промъкнал си се горе, когато купонът е замрял.
А всички са мислели, че си в звукозаписното студио.
Когато излязъл на балкона в дневната на долния етаж,
си разбъзикал лампите в стаята му.
Лампите в спалнята ми премигват.
Трябва да проверя, може да е станало нещо като във филма "Паразит".
Но си чул Челси да влиза в спалнята на Екзейвиър.
Лампите не премигват ли?
Забавна вечер.
Исусе, какво правиш? Защо си тук?
Страхотен купон, а? - Виждаш ли?
Пет, шест, седем! Купонът тече.
Танцуваме до късно и забързваме темпото…
Идеята беше моя.
Това е мое.
Цялата ти кариера се дължи на мен.
Добре, спирам я. Каза, че с новата версия ще се оправи.
Искаш помощ от техника? Дай.
Започваш да ме плашиш.
Мамка му. Да започнем начисто. Яспър, чакай!
Наистина ли го мислите?
С Екзейвиър бяхме приятели. Щяхме да запишем песен.
Имам съобщенията ни.
Той ми писа, вижте. Покажете го на всички.
Кълп ми помогна да разгадаем това.
Да, аз. Къде без мен? - Разследвах случай,
в който мъж бе убил жена си.
Опитвахме се да разберем как я е накарал
да дойде на входната врата, за да я убие.
Пратил й е съобщение!
И после е въвел паролата й,
за да изтрие съобщението си.
Искаш помощ от техника? - Знаеш паролата му,
защото си инсталирал всичко.
След убийството си пратил на своя телефон съобщение от неговия.
Не виждам някога да е отговарял на другите ти съобщения.
Точно днес ти е отговорил?
"Песен 12 в папка "ТП" ще свърши работа."
След това не си слязъл по стълбите, за да не те видят.
Господин Предно салто.
Скочил си от 4-5 метра от онзи балкон на този.
После си влязъл тук,
както потвърдиха всички.
Кой го направи?
Но е имало само една малка засечка в плана ти.
Аник е искал да се качи при Екзейвиър, за да се скара с него, нали?
Екзейвиър беше, нали?
Опитал си се да го спреш, защото си знаел, че ще е главен заподозрян, ако се качи.
През цялото време мислех, че ми помагаш.
Помагах ти. Тя те настройва срещу мен. Помагам ти от самото начало, помниш ли?
Тя обвини теб, после Брет и някакъв случаен човек.
Уолт!
Сега обвинява мен. Кой е на ред?
Кой е следващият, когото ще набеди?
Защото това, което липсва,
са доказателства за налудничавите ви теории.
Има доказателства.
Има скрита камера в спалнята на Екзейвиър.
В окото на Оутс на плаката е. Гледа те.
Сетил си се за охранителните камери, които може би са те заснели.
Какво правиш? - Трябвало е да изтриеш записите.
ЗАПИСИТЕ СА ИЗТРИТИ
Не.
Разбира се. Това се опитвах да ви кажа.
С телефона на Екзейвиър.
Ще напиша злобен туит.
Твоят телефон е с калъфче.
На него пише "Яспър" със знака за долар вместо "с".
Телефонът, който държеше, беше без калъф.
С телефона на Екзейвиър си изтрил записите,
за да изкараш Данър некадърна.
Не греша.
Казваш, че съм убил Екзейвиър и просто съм взел телефона му.
Защо ми е да го правя?
За да копираш идеите му за песни.
Превъзмогнах това, че съм по-долу от теб.
Зоооуи.
В тоалетните акустиката си я бива.
Не си могъл да пратиш файловете по имейл. Щяха да проверят там.
Проверяваме всичко.
Видях те под душа със собствените си очи.
Пускаше ги от телефона му и ги записваше на твоя.
Яспър? Защо си под душа?
Тук има чудна акустика. Чуй.
Кълна се, че телефонът на Екзейвиър не е у мен.
Като едно време. Провери джобовете. Бръкни в шибаните джобове.
Ще ме пребъркате? Имате ли заповед?
Не ми трябва. - Ще бръкнеш?
Не ми трябва заповед.
Имам два телефона. Това престъпление ли е?
Един служебен и един за лични контакти.
Всички сте в личния ми телефон.
Не е телефонът на Екзейвиър. - Пусни звука и го върни.
Искате ли да поиграем? Аз искам. Опитваш се да ме изкараш глупава.
Всички сте дошли тук, за да се веселите.
Не е било особено забавно, защото някой е искал да е известен.
Затова хайде да се позабавляваме.
Кой е номерът на Екзейвиър?
Дай да видя.
Кльощав задник.
Нямам търпение. Готови? - Да.
Започвам.
Хиксът отбелязва ерогенната й зона.
Разкрит си!
Знаех си!
Той е бил!
Разкрит е. - Боже.
Знаех си. - Браво, скъпа. Това е жена ми.
Нищо не разбирате.
Всички имате своя версия, нали?
Но Екзейвиър дължеше всичко на мен.
Дадох му кариера, име.
Аз му дадох името. Помниш ли? Въпреки това той искаше да ме прецака.
Звездата трябваше да съм аз. Аз трябваше да преуспея.
Аз трябваше да съм известен.
Исках от него само да признае това.
Много ли искам? Не го ли заслужавам? Помогнах му да започне.
Защо да не получа и аз нещо малко, нали? Но той пак искаше да ме прецака.
Нямаше да позволя да забогатее от репликата ми.
"Страхотен купон, а?" е моя реплика!
В нея се побира всичко хубаво в музиката! Тя е моя!
Има и още нещо, за което не се сетихте.
Какво?
Той побягна. - Дръжте го.
Заподозреният бяга!
Исусе. - Така ти се пада.
Не съм искал да поемаш вината. Това не влизаше в плановете.
Опитах се да ти помогна да посееш съмнения.
Аник, ти си ми приятел. - Приятел не би го направил.
Ставай.
Съжалявам.
След малко ще го изведа.
Казах ти да ми се довериш. - Когато обвинихте Брет...
Не мислех, че имаш нещо общо,
но с Яспър бяхте дупе и гащи, трябваше да се уверя.
А и Зоуи ми каза, че си добър човек
и ако те притиснат, ще постъпиш правилно.
Исках да видя дали ще излъжеш, за да се защитиш.
И не излъга.
Благодаря.
Мога да ти напиша препоръки,
ако решиш да започнеш работа в полицията.
Ще разрешаваш загадки и ще спасяваш хора.
Благодаря. Да, но това не е за мен.
Но ако ви потрябва помощ за разрешаването на случай…
ето я визитката ми.
Днес се намокриха.
Яко.
Да го изведем оттук. Мамка му!
В околоплодните води на Джен 2 ли се подхлъзвам постоянно?
Гадост!
Идва капитанът. - Добре.
Ще направите ли изявление?
Звезда съм.
Слушайте музиката ми!
Последвайте ме в "Инстаграм". Чуйте това.
Музикалното момче...
Данър, какво става?
Капитане, аз...
Олдрин, радвам се да те видя. - Бясно псе.
Да. - Чух, че работиш тук. Още си непокорна.
Съжалявам. Ти закъсня.
Пипнах убиеца. Пълни самопризнания.
Не си.
Дойде чак от Ел Ей?
Кръгом и се качвай на самолета.
Съжалявам. - Благодаря, че си отборен играч.
Извинявам се, наистина.
"Скапе Дием". Страхотен купон, а?
Затваряй си устата!
Капитане, само да взема нещо набързо. - Добре.
Извинете. - Как сте?
Челси.
Чуй, искам да кажа колко съжалявам, че не бях достатъчно мила с теб.
Откачено е колко много гняв таиш.
От хормоните е.
Нищо ти няма, скъпа. Ще оставиш ли жена ми на мира?
Да. Не ми пука.
Чудесно. Приятелки ли сме?
Не.
Момиче.
Тате!
Чао, Уолт. - Уолт? Запомнила си името ми.
След тази вечер няма да го забравим.
Уолт. - Да, Уолт.
Уолт.
Рожденият ми ден е.
Честит рожден ден, Уолт.
Искаш ли да закусим?
Колата под наем на Яспър още е... - Да, искам.
Ще го занеса в лабораторията. Улика е.
Мислех, че е подарък. Имам...
Чао, Магс.
Съжалявам.
Може ли аз да карам? - Да.
Добре. Готова ли си?
Мама и смешният чичко са приятели?
Да.
Харесвам го.
Но не е готин колкото баща ти, нали?
Тук трябва да кажеш "да".
Да. - Ето за това говорех.
Ще спра тук за малко.
Добре. - Дотук ли само ще караме?
Да.
Слизай. - Да слизам? Добре.
Беше ми приятно.
Така ли? - Боже.
Беше откачена вечер.
Откачена вечер,
но ето ни тук.
Музиката върви,
съвсем сами сме
и се чудя дали някога ще направиш първата крачка.
Искам. Но някой умря тази вечер. Друг влезе в затвора.
Да.
Не ми действа като афродизиак.
Да. Но знаеш ли...
Може би след две седмици или нещо такова,
когато случилото се избледнее...
Уолт. Извинете, че ви прекъсвам.
Ще ме закарате ли първо у дома?
Превод на субтитрите Катина Николова