Gali mane vadinti padavėja, nes tuoj padėsiu viską ant stalo.
Taigi, ar melavau šįvakar kapitonui?
Melavau.
Ar prašiau tavęs meluoti?
Prašiau.
Bet tu esi mano saulelė.
Esi man viskas.
Ne, ne. Tik nereikia.
Man trūksta štai tiek, kad išaiškinčiau žmogžudystę.
Tu neteksi ženklelio.
Sistema - sugedusi.
- Gerai, pasimečiau. Kas vyksta? - Štai kodėl tą darau.
Tai nėra Daner tyrimas.
- Jie atsiųs kitą žmogų. - Beprotybė.
Tau tai į naudą, tiesa? Vadinasi, ji negali tavęs suimti.
- Nemanau, kad viskas taip vyksta. - Manau, taip…
- Sveiki. - …nes jos neturėtų čia būti.
Labas, Zoja.
- Ir kaip tau sekėsi? - Ko čia klausotės?
Klausomės Ksavero muzikos.
Tokiu būdu jį pagerbiam.
Palaukit. Tik nesakykit, kad jums patinka jo muzika.
- Dieve, ne. - O, ne.
Esi girdėjusi meilės balades? O dainą „Skylutė“?
- Kaip miela. - Pavadinimas mane atgrasė.
O esi girdėjusi jo dainą „Orgazmas“?
Ne. Kokia ji?
- Kokia ji? - Taip.
O, ne, dar vienas hitas
Kur jis?
Jis kuria tikrus hitus, tiesa?
Tas rinkinys, įrašytas į CD…
Turėjau jį tau paduoti. Taip, pritrūkau drąsos.
Gaila, kad nežinojau.
Žinai, viskas gal būtų buvę kitaip.
Gal.
Ačiū, kad mane užstojai.
- Labai miela aš tavo pusės. - Ką?
Iš kur žinai, kad tave užstojau?
- Nes… - Nes… Kaip…
- Kaip jis sužinojo? - Mes klausėmės.
Kaip?
Kai tada užėjau, palikau ten savo telefoną
ir paskambinau Jasperui, tad galėjome viską girdėti.
- Žiūrėk. - Dieve mano.
- Kaip drąsu. - Turbūt.
Tai jie ten kalbasi, ir jūs galit jų klausytis?
Nori paklausyt?
- Taip. Ar galiu? - Taip, gerai.
Jasperai, duok Zojai ausinę.
Nenoriu. Dabar labai įdomi vieta.
Gal gali duoti ausinę, kad mudu su Zoja galėtume klausytis?
Taip, imk mano.
- Ką manai? Gerai? - Pats atidavė.
Manau, ji turėtų atsidurti tavo ausyje.
Ačiū.
- Išsigandai mano bakterijų? - Tavo seilių.
- Ten gyvena daugiausiai bakterijų. - Na…
- Pasimėgauk. - Ačiū.
- Negaliu… - Dieve mano.
Ką jie sako?
- Vis dar ginčijasi. - Netrukdyk.
- Nieko negirdžiu. - Sekundėlę, bičiuli.
Aldrinas Žermenas? „Puikus“?
- Tas detektyvas iš Los Andželo? - Taip?
Aš jį pažįstu.
Ir kas? Visi jį pažįsta. Jis išnarpliojo „La Brea Tar Pits“ žudynes.
Pagal tai kuria serialą. Su geriausiais aktoriais. Tikrai gaus „Oskarą“.
Ne!
Aš jį tikrai pažįstu.
Los Andžele kartu mokėmės policijos akademijoje.
Kol dar nežinojau, kokia supuvusi visa sistema.
Ką tu darai?
Negalvojau būti policininke.
Tik nepradėk pasakoti savo istorijos.
Bet mano tėtis buvo policininkas.
Jo tėvas buvo policininkas.
O aš buvau tėvelio dukrelė.
Ir jis nenorėjo, kad būčiau policininke.
Sakė, kad toks darbas - ne mergaitėms.
Bet tada tėtis mirė, ir viskas pasikeitė.
Nusprendžiau, jog noriu padėti žmonėms, kaip padėdavo mano tėtis.
LOS ANDŽELO POLICIJOS AKADEMIJA 2008 M.
KADETAS
DANER
Tad įstojau į akademiją.
Mano tėtis buvo teisus. Ten buvo vaikinų karalystė.
- Už tavęs. Už tavęs. - Gerai. Žinau, kad tu - už manęs.
Gerai. Taip, pirmyn. Greičiau.
Bet man sekėsi neblogai.
Pro viršų. Pro apačią.
Pro viršų.
Pro apačią.
Žermenas buvo pažiba. Greitas, protingas, mokėjo lipti. Per galvas irgi.
Po galais.
Nagi, Pasiutėle. Tau pavyks. Įveik tą sieną.
- Pasiutėlė? - Nagi.
Gerai.
Ką gi.
Taip. Viskas gerai?
- Taip, ačiū. - Taip. Taip.
- Ačiū, kad padėjai. - Taip.
Supranti, mes visi turime tilpti į laiką,
antraip turėsime bėgti dar kartą, taigi…
Taip.
Paklausyk. Trimis aukštais žemiau…
Ei, Daner. Puikiai darai atsispaudimus.
Mačiau, kaip prisilietei keliais.
Labanakt, ponai.
Nagi. Ateik išgerti su mumis.
- Tikrai? - Taip, reikia, kad kas parvežtų namo.
Velnias, pamiršau kėdutę vaikams, kad galėčiau tave vežti.
Atleisk.
Garbė. Etika. Atsidavimas.
LOS ANDŽELO POLICIJOS KADETŲ AKADEMIJA 2008 M. LAIDA
Nebuvo lengva, bet man pavyko.
Ir nepamirškit, svarbu ne tai, ką padarėt vakar,
o tai, ką padarysit šiandien.
Nes nuo jūsų priklauso kiti žmonės.
Nenuvilkite jų.
Pagaliau kažkam priklausiau. Pagaliau galėsiu padėti žmonėms.
PO ŠEŠERIŲ METŲ 2014 M.
Sakot, siuntinys buvo prie durų, ir jį pavogė?
Taip, užsisakiau internetu.
Mikrobangų krosnelė kiaušiniams virti.
Puikiai išverda kiaušinius. Nieko nereikia daryti.
Turiu tokią.
- Kada tai nutiko? - Prieš dvi dienas.
Pasistengsime ją surasti.
Ir, patikėkit, mieloji, kai ją atgausit,
jūsų priešpiečiai taps dešimtkart skanesni.
Visi jums pavydės įdarytų kiaušinių.
Ponia, būkim atviri, nerasim jūsų mikrobangų krosnelės.
- Kiaušiniams virti. - Ačiū, Daner.
Klausykit, siuntinius vagia.
Nebent būtume sučiupę tą vyruką tuo metu.
- Na, tai nebuvo vyrukas. - Ką?
Žinau, kad tai buvo mergina. Ją nufilmavo mano kamera prie durų.
Puiku.
Galite parodyti?
Žali plaukai?
Ponia, ar galėtume gauti šio įrašo kopiją?
Aš jį įkėliau į internetą. Visi gali jį pažiūrėt.
Nesuprantu. Kodėl nepranešėte mums iškart, kai tai nutiko.
Nemaniau, kad padėsit.
Bet tuomet išsiaiškinau, jog norėdama gauti kitą,
turiu turėti policijos ataskaitą.
Aišku.
187. 187. Vjuridžo kelyje.
Ji pasakė 187?
O, taip. Žmogžudystė.
- Nieko sau. - Velnias.
Klausykit, Vjuridžo kelias - tai gretima gatvė.
Aišku. Atleiskit, kad susikeikiau.
Man nusišikt.
Eime. Greičiau. Ką darai?
Aš ateinu.
NUSIKALTIMŲ SKYRIUS
NUSIKALTIMŲ VIETOS TYRIMŲ PADALINYS
Šitiek policininkų, turbūt čia gyveno įžymybė.
Bet neypatinga.
Gal koks scenaristas?
Daner. Klysai. Nea, nea.
Jūs turit saugoti teritoriją. Kad niekas neįeitų ir neišeitų.
Jei prisirinks žioplių, išvaikykit juos.
Taip, pone, tuojau.
O kieno čia namas?
Neabejoju, jog darbui atlikti jums nebūtina to žinoti.
Bet, spėju, tas vaikinas prie durų
yra mirusiosios vyras?
Teritorija. Dabar.
Kažkokia aukštuomenės pažiba
nužudyta vidury baltos dienos gerame rajone?
Devynis kartus iš dešimt tai būna smurtas artimoje aplinkoje.
Vyras grįžta namo, užklumpa savo žmoną su kitu,
įsiunta ir čiumpa žarsteklį,
nuskandina baseine ar panašiai.
Bet nematau, kad kas būtų suėmęs tą vyrą.
Sėdi prie durų ir verkia.
Kažkas čia ne taip.
Nori kažką pasakyt?
Gal išsiskirstykim ir atidžiai apžiūrėkime teritoriją?
Taip, gera mintis.
Žmogžudystė.
Taip.
Turbūt kvailiausias… Ir kodėl jį paskyrė mano partneriu.
Trisija! Triš! Sveika, mergyt.
Labukas, Daner. Šimtas metų.
Taip, taip.
Taip, jie išleido tave iš laboratorijos, a?
Taigi, 411? Kiek girdėjau, ne artima aplinka.
Ne, vyras ją ir surado.
Žmonos vardas - Uma ar panašiai.
Vyro - Vonas. Jis rašo scenarijus televizijai.
Taip ir galvojau.
Viskas įvyko prie durų. Viskas nufilmuota.
Mergina su mėlynu džemperiu vagia siuntinį.
Jos veido, žinoma, nesimato. Žmona atidaro duris, ir bam.
Mėlynu džemperiu? Gal su žaliais plaukais?
Iš kur žinai?
Po velnių.
Gerai, paklauskim šeimininkės, ar anksčiau ji yra mačiusi tą merginą.
Apklauskim jų artimus kontaktus, tiesiog šiaip.
- Detektyve Žermenai? - Jėzau.
- Atleiskit, kad pertrauksiu. - Taip, kas yra, pareigūne?
Pasiutėlė Daner.
Vis dar saugo teritoriją.
Skinasi kelią į detektyves.
Taip greitai kaip tau nepavyks.
Tu tik šast ir atsidūrei viršuje.
Taip, žinai, ką? Tai - uždara nusikaltimo vieta, tad…
Bet aš turiu informacijos, kuri gali tau padėti.
Gerai, Pasiutėle.
Nustebink mane.
Aiškinausi, kas netoliese pavogė siuntinį.
Turiu filmuotą medžiagą, kaip buvo pavogta kiaušinių mikrobangų krosnelė.
Ji tobulai verda kiaušinius.
Nufilmuota kamera prie durų, už kelių kvartalų nuo čia.
- Iš kur gavai? - Internete. Namo šeimininkė paviešino.
Mėlynas džemperis. Žali plaukai.
Galbūt jos ir reikia ieškoti.
Įspūdinga, Daner. Kitiems tai nelabai rūpi.
Jie tenori vaikščioti sau
tarsi ginklas ir ženklelis kompensuotų jų mažą pimpaliuką.
O tu? Įtikinai leisti tau apžiūrėti nusikaltimo vietą.
Darai daugiau. Pasiutėlė. Man patinka.
Žmonės mumis pasitiki, nenoriu jų nuvilti.
Be to, aš neturiu pimpalo.
Patikėsiu.
Pažiūrėk.
- Ką? Ką? - Ar ji gali būti tavo mergina?
Na, mėlynas džemperis, žali plaukai.
Man atrodo teisingai.
Kas žino? Gal mums pasiseks
ir tavo įraše pamatysim valstybinius numerius.
Šaunuolė, Daner.
O dabar leisk dirbti profesionalams.
Gal atiduotum telefoną?
Detektyve, man reikia telefono.
Detektyve?
Juk žinai, kad negaliu ten eiti be tų mėlynų antbačių.
Man reikia mėlynų ant… Jūs jų nesiaunat?
Nesilaikote protokolo? Na, tuomet ir aš nesilaikysiu.
Daner, kuo tai susiję su šio vakaro tyrimu?
- Kam visa tai pasakoji? - Šitiek įtampos.
- Viskas labai susiję. Leisk pabaigti. - Nėr laiko.
- Tai - svarbu. - Ką jie kalba?
Jas, mes tau papasakosim.
Papasakosim.
- Būsiu ten. - Kaip ten bebūtų…
Kurių galų atvažiavom į Eko parką? Šis rajonas mums nepriklauso.
Pasidomėjau tuo numeriu, kurį matėm įraše.
- Sužinojau adresą. - Rodos, Žermenas turėjo tuo pasirūpinti.
Žinau. Noriu padėti.
Juk aš - Pasiutėlė.
Šūdas.
- Karšta. Labai karšta. - Štai automobilis.
Suradau jį.
Palauk. Mano ginklas aplaistytas latės kava.
Esi kada nors iš jo šaudęs?
Tarnybos metu - ne.
Bet pusbrolio vestuvėse gerokai prisilupau
ir iššaudžiau visą apkabą į dekoratyvines pagalvėles.
Nuotakai, aišku, tai nelabai patiko.
Tu tikrai ne iš Floridos?
Iš Arizonos. Ji tarsi Vakarų Florida.
Pirmyn.
Policija.
Pone, ar čia - jūsų automobilis?
Greičiau, greičiau!
Jie - gatvėje. Bėga link gatvės.
Supratau. Aš - automobilyje.
Stot! Nebėk! Verčiau sustok.
Galiu bėgti ir bėgti. Bėgioju maratonus.
Stot! Stot!
- Mest ginklus, rankas aukštyn. - Prie tvoros. Rankas aukštyn.
Žolė. Aš turiu receptą.
Mergyt, niekam nerūpi ta tavo žolė.
- Turi ginklą? - Ne.
Su manim nejuokauk, bičiuli.
Ei, partneri.
Liaukis. Mes tik norim su jais pasikalbėti.
Vyrai. Jiems patinka gaudynės,
jie nori kautis kaip grizliai.
Kam tau tiek marihuanos suktinukių?
- Koks tavo vardas? - Vilou.
Pagal filmą ar pagal medį?
Tiesą sakant, filmą. Mano mamai jis kažkodėl labai patiko.
Valas Kilmeris tame filme puikiai pasirodė.
Ką jis ten vaidino?
Madmartiganą?
Taip. Ir jis padėjo Vilou.
Mane vadina Pasiutėle.
Noriu tau padėti.
Nuleisk rankas.
„Valeri“. Ji kas? Tavo mergina?
Mano mama.
Judvi turbūt labai artimos, a?
Tiesą sakant, pernai ji mirė.
Užjaučiu. Turbūt sunku.
Pasakyk, ką veikei Studio Sityje?
Šūdas. Klausykit, mes su tėčiu nebesikalbame.
Man tenka mokėti už sesers mokslus.
Ji - tikras genijus.
Tad aš išnešioju maistą.
Ir, taip, prieš kelias dienas aš pavogiau siuntinį,
bet ten tebuvo kvaila kiaušinių krosnelė.
Palauk. Pala. Išvadinai ją kvaila? Ji visai ne kvaila.
Negalvojau, kad policijai rūpės. Juk nebuvo aukų.
O žinai, kaip vadinamas nusikaltimas, kai yra aukų?
Žmogžudystė.
Žmogžudystė? Ką čia kalbat?
Tik pažvelk į ją. Kokia nepatenkinta.
LOS ANDŽELO POLICIJA, VILŠERO PADALINYS TARDYMO KAMBARYS
Išsigandusi.
Kaip gražuolė atstumtoji iš „Iksmenų“.
Šauniai pasidarbavai, Daner.
Ačiū.
Bet nežinau. Ji tikina, jog vakar nebuvo Studio Sityje.
Ir aš ja kažkodėl tikiu.
Turim filmuotą medžiagą. Ją tikrai reikės suimti.
Taip, bet galai nesueina.
- Gal padėsi ją apklausti? - Tikrai? Aš dalyvausiu tyrime?
Ne, tyrimas - mano.
Bet, pamaniau, bus naudinga, jei kai ką parodysiu tau,
ko neparodo apmokymuose. Nori būti detektyve, tiesa?
Ar juodaodės rišasi plaukus naktimis?
Turėtum žinoti atsakymą.
- Atsakymas - taip. - Atsakymas - taip.
Eik paskui mane.
Aš dar nepardaviau to kiaušinių aparato. Gal galiu tiesiog atiduoti?
Klausyk, man nerūpi kažkokie pavogti siuntiniai, aišku?
Man rūpi
vieno geriausių mano matytų serialų apie farus prodiuserio žmona,
kuri nusikalto tik tuo, jog atidarė duris tuo metu, kai ėmei jos siuntinį.
- Ir tu ją nužudei. - Aš jos nenužudžiau.
Nesuprantu, apie ką kalbat. Prisiekiu.
Tai kodėl nusikaltimo vietoje radome tavo pirštų atspaudus?
Ne! Ne, ne. Negali būti.
Ne. Instagrame yra nuotrauka.
Mes su vaikinu buvom toj kvailoj meno parodoj Ygl Roke.
Ji visai ne Studio Sityje. Galit patikrinti, @willowywave.
Man nepatinka socialiniai tinklai. Ten žmonės atsiskleidžia.
Nors feisbukas man patinka. Gali bendrauti su senais draugais,
kurie mokykloje galvojo, kad esi nevykėlis.
- Prašau! - Suradau.
Taip, didžiulis paveikslas ant sienos.
Tik pažvelk. Kas čia? Pegasas ar vienaragis?
- Pegaragis. - Gerai, pegaragis.
Įdomu, kad ji dėvi raudoną džemperį,
o ne mėlyną.
Matot? Aš to nepadariau. Tiesą sakau.
Ką? Manai, šiame rajone kaip tik yra kita žaliaplaukė mergina
su mėlynu džemperiu?
Taip, tikrai keistoka.
Nuvažiuoji į Studio Sitį,
persirengi, nužudai žmogų,
grįžti atgal ir vėl persirengi…
Pasiutėle!
- Liaukis. - Tau viskas gerai?
Žinai, o gal nueik ir atnešk mums kavos?
Aš jau gėriau kavos gal prieš valandą…
O aš mielai išgerčiau.
Taip, pone.
Klausyk, aš nemanau, kad norėjai ką nors nudėti, aišku?
Buvai apsinešusi, jautei nerimą, nustebai ją pamačiusi ir puolei.
Jei prisipažinsi, viskas bus žymiai paprasčiau.
Daner?
Tik norėjau paklausti, ar su cukrumi ir grietinėle, ar…
Riebiu ožkos pienu. Ir kakavos dulksna.
Po galais, panašu, turėsiu eiti į kavinę.
Kalbėjau apie… Sakei, kavos…
Gerai jau.
Kažkas čia buvo ne taip. Ir ne tik tas keistas kavos užsakymas.
Pirštų atspaudai.
Taip ir žinojau.
Su pirštinėmis pirštų atspaudų nepaliksi, tiesa?
Bet kodėl su pirštinėmis tada,
o ne diena anksčiau?
Priartinam.
Klysai, ši moteris atrodo nustebusi ar pasimetusi?
Gerai.
Na, manau, ji atrodo pasimetusi,
rodos, atpažino žudikę.
Primena apsimetėlę. Taip, pažiūrėkime tą kitą įrašą.
Turbūt apsimetėlė.
Man sakai?
Nauja „Linkin Park“ daina. Nereali.
Kol mano partneris lavino grojimą įsivaizduojamais būgnais,
aš ieškojau atsakymų.
Atleiskit, kad trukdau tokiu sunkiu metu.
TEISĖJAS BIGLIS
Ne. Ne, viskas gerai. Laiko policijai visuomet atrasiu.
Aš labai palaikau tai, ką jūs darote.
Turbūt žinote mano TV laidą „Maršalo įstatymas“?
Taip. Ketvirtadieniais 21.00 val., po „Esybės naštos“.
Siaubingas laikas, 21.00 val. rodo komedijas.
Nuotykių filmus - 22.00 val., bet jie manęs negirdi.
Detektyvas Žermenas minėjo, jog kažką suėmėt?
Taip, sulaikėme įtariamąją.
Labai palengvėjo.
Turbūt suprantate, kad ši nelaimė mane labai prislėgė.
Tikiuosi, jog dabar šiek tiek palengvės.
Tik norėjau, suvesti galus.
Mėgstu sudėlioti visus taškus ant i.
Ir netgi ant j…
Kuo galėčiau padėti?
Norėjau paklausti,
gal žinote, kas galėjo pykti ant jūsų žmonos?
Galvojau, tą padarė ta siuntinių vagilė.
- Mergina su žaliais plaukais. - Visi taip galvoja.
Tik noriu įsitikinti, jog tai nebuvo apsimetėlė.
Ne kita mergina, kuri, pamačiusi įrašą internete
pagalvojo, jog galėtų padaryti tą patį.
Ir apsimesti vagile.
Norit pasakyti, tyrimas dar nebaigtas?
Visi tyrimai yra nebaigti, kol nepaskelbiamas nuosprendis.
- Esu įtariamas savo žmonos nužudymu? - Ne visai tą norėjau…
Žinau, kaip bus. Juk rašau scenarijus „Maršalo įstatymui“.
Taip nutinka beveik kiekvienoje serijoje.
Sakiau jam, kad žmogžudystės metu buvau filmavimo aikštelėje.
Kūriau TV serialą, įkalbinėjau aktorių išeiti iš savo vagonėlio,
nes jis skundėsi, kad jam labai netinkamas metas.
Mano žmona negyva, Gari.
Buvau su jumis, o ne namuose!
- Norėčiau, kad nusiramintumėt. - Po kelių valandų…
- Esi ties 10. Reikėtų nusileisti iki 5. - Aš nusiraminsiu. Suradau žmoną…
- Ne! Ne! Ne! - …negyvą svetainėje.
Aš nesakau, kad esate įtariamasis, aišku?
Ir štai kodėl. Žudikas buvo su pirštinėmis.
Nes nenorėjo, kad aptiktume pirštų atspaudų, aišku?
Jūs čia gyvenate, čia pilna jūsų pirštų atspaudų.
Kam jums būti su pirštinėmis?
Tenoriu išsiaiškinti.
Gal buvo žmogus, kuris troško jūsų žmonos mirties?
Ei. Vonai?
Labas.
- Labukas. - Labai užjaučiu.
Gerai.
- Aš ne laiku? - Ne, ne. Prašau.
Čia Tatjana. Ji atsakinga už kostiumus „Maršalo įstatyme“.
Graži suknelė.
Kaip ir „Vaikiki medicinoje“ ir neseniai „Ugnyje“.
Čia detektyvė…
Tiesą sakant, aš dar ne detektyvė.
Pareigūnė Daner.
Bet jus atsiuntė detektyvas Žermenas?
Žinot, paliksiu jus.
Tik noriu pasakyti, jog užjaučiu.
Labai ačiū.
Taip.
- Tikrai labai graži suknelė. - Ačiū.
Taisyklėse parašyta, jog negalite manęs liesti, vyskupe Maršalai.
„SONY PICTURES STUDIOS“ KALVER SITIS, KALIFORNIJA
Na, turėtumėte žinoti,
kad aš gyvenu pagal savo taisykles.
Atsikabink, puerco.
Jokių man puerco.
Bet jei nori padaryt kiaušinienę, teks sudaužyt kelis huevos.
Kitą dieną nuėjau į „Maršalo įstatymo“ aikštelę.
Serialo, kuris iš esmės 44 minutes viską rodo kitaip,
nei iš tiesų vyksta policijoje
ir nusikaltėlių pasaulyje.
Klok viską.
Gerai, gerai. Pasakysiu.
Tik nemeluok, ese.
Nes iškviesiu pastiprinimą,
ir jie tave pačirškins.
Atleiskit.
Neturėčiau čia būti.
Ieškau Tatjanos.
Beje, policininkai dirba visai ne taip.
Visai ne taip.
Jums nelabai kaip sekasi.
Kažkas perrašė scenarijų ir man apie tai nepasakė?
- Nufilmuota. - Ei, ką čia veiki?
Nuvesiu tave prie kitų statistų, gerai?
Aš ne…
- Ieškau Tatjanos… - Tatjanos. Supratau.
Tavo kostiumas atrodo puikiai.
Tai - ne kostiumas, o mano uniforma.
Vaje. Tikra farė. Eime. Kaip stipru. Šitaip įsijausti į vaidmenį.
- Ponia, gal patrauktumėte savo ranką? - Man patinka statistai. Eime.
Gerai. Jūs paplekšnojot man per užpakalį?
Kažkas nutiko kostiumui?
Ne. Kodėl visi galvoja, kad esu aktorė?
Palaukit. Ji - tikra farė.
Malonu jus matyt.
Dėl Vono žmonos? Kaip liūdna.
Atleiskit, kad trukdau jums dirbti,
tik norėjau sužinoti,
kur jūs buvote antradienį pietų metu?
Visi valgome palapinėje…
Antradienis - aštraus troškinio diena
Aštraus troškinio?
Neabejoju, kad po pietų čia labai įdomu.
Bet Tatjana - veganė, tad ji visada valgo salotas.
Tai tu nesėdi su visais palapinėje?
Ne. Sėdžiu. Valgiau daugybę salotų palapinėje.
Tai jūs visuomet pietaujate visi kartu? Kiekvieną dieną.
Visa komanda. Net Vonas? Ar Vonas irgi buvo?
Ne. Vonas pietų pertraukos metu eina pamiegoti į savo vagonėlį.
Gerai, kad jis pailsėjo. Nes po kelių valandų…
Vargšelis. Nuo tada jis turbūt nė bluosto nesudėjo.
Kokie gražūs džemperiai.
Ar jis čia dažnai užeina?
Ne, paprastai jam nusiunčiame nuotraukas.
Pirmadienį jis buvo atėjęs, pameni?
Pasiskolinti kostiumo savo sūnėnui ar panašiai.
- Ak, tikrai. - Ir ką jis paėmė?
O kas? Ar jis - įtariamasis?
Renku informaciją, ir tiek.
Žinot, ką? Leisiu jums grįžti
prie savo kultūrinių stereotipų, kuriuos sėkmingai stiprinate.
Gerai. Ką gi. Geros dienos visiems.
Jūsų šukuosena - nuostabi.
Primena Vendę. To užkandinių tinklo.
- Man dažnai tą sako. - Taip, labai gražu.
Labas.
Kodėl sugalvojai apklausti mirusiosios vyrą, po velnių?
Rodžiau iniciatyvą.
- Aš - Pasiutėlė. - Ne. Šįkart tai visai nelinksma.
Paklausyk, mes paskelbėme, jog suėmėme žudikę.
Tą pankę narkomanę.
Vilou?
Ne, ne. Klausyk, kai ką sužinojau. Manau, ji - nekalta.
Ji - vagilė.
Narkomanė.
Ji tą padarė, pabaiga.
Ji pasiruošusi prisipažinti, kad sutrumpintų bausmės laiką.
Ir tu su šituo savo mėšlu mano įrašo nesugadinsi.
Be to, Vonas manimi tiesiog susižavėjo,
jis manęs paprašė būti jo serialo konsultantu.
Tad nemėgink visko sugadinti!
O tu nenorėtum žinoti,
kad į kalėjimą pasodinai tikrąjį nusikaltėlį?
Galvojau, kad nori būti žmogžudysčių detektyve.
Nes šitokiu būdu tos pozicijos tikrai nepasieksi.
Jums reikia žmogžudysčių detektyvo?
Aš tavęs nepažįstu.
Aš ne… Gerai.
Žinai, kodėl vadinu tave Pasiutėle?
Nes tave nuolat reikia nusodinti.
Vargeli.
„Tave nuolat reikia nusodinti.“
- Tau reikėtų užsičiaupti. - Gerai.
Daner. Girdėjau, nemėgsti dirbti komandoje.
Ką? Ne. Ne, tik stengiuosi elgtis teisingai.
Šiame skyriuje
turime palaikyti vieni kitus.
Manai, jis turėjo romaną?
Mama, būtum mačiusi, kaip jis žiūrėjo į tą kostiumų dizainerę.
Puikiai pažįstu tą žvilgsnį.
Kodėl taip nori ištirti tą atvejį?
Ką nori pasiekti?
Nežinau.
Bet Žermenas galvoja, kad jis yra vyskupas Maršalas.
Neklystantis.
Taisyklės jam negalioja. Suima pankus.
Viskas žymiai sudėtingiau.
Dirbi policijoje šešerius metus
ir vis dar netapai detektyve.
Tavo tėvas buvo teisus.
Verčiau grįžk dirbti mokytoja.
Ma, jau turiu bėgt. Viso.
Jis nieko nepasakys.
Vade, pasivaikščiokite valandėlę.
Aš jį prakalbinsiu.
Jis tavęs nemato.
Jis žino, kad aš čia.
Tas serialas - nesąmonė.
Negalėjau sėdėti ir nieko nedaryti.
Atleiskit. Jūs - Vilou Lendi advokatas?
Kuo galėčiau padėti?
Norėčiau su jumis pakalbėti.
Pažiūrėkite įrašą.
Pasakiau jam viską, ką žinojau.
Palaukit, tai jūs manot…
Vonas pamatė įrašą,
pasiskolino kostiumą,
užsikišo kokias kojines ties krūtine.
Ir apsimetė siuntinių vagile.
Jis slėpė veidą nuo kamerų,
nužudė savo žmoną,
nes ji sužinojo apie jo romaną.
Dėvėjo tą patį kostiumą, tik dar užsimovė pirštines.
Ne norėdamas paslėpti pirštų atspaudus,
o todėl, kad ant jo rankos nėra tatuiruotės.
Matot, pirmajame vaizdo įraše ant Vilou rankos matyti užrašas „Valeri“.
Toks yra jos mamos vardas. Valeri.
Klausykit, atsiprašau…
Žinau, skamba beprotiškai, bet neapleiskite tos merginos. Gerai?
Pakalbėkite su serialo komanda.
Jis pasiskolino kostiumą savo sūnėnui.
Jis neturi sūnėno.
Jis turi vieną dukterėčią, ji gana apkūni,
bet sūnėno jis neturi.
Puiku. Pasidomėsiu.
Ačiū. Tik, prašau, niekam nesakykit, kad aš pasakiau.
- Aš jūsų nė nepažįstu. - Puiku.
Jis tikrai visiems pasakys.
Ir pasakė.
Mane paskyrė dirbti su dokumentais.
Jokių karjeros prošvaisčių.
Vaje. Ačiū, kad buvai puiki komandos narė.
Bet buvo verta,
nes Vilou paleido.
Rožiniai plaukai. Gražu.
Advokatas man pasakė, kad mane paleido tavo dėka.
Tas vyrukas nemoka saugot paslapčių.
Taip.
Ne, rimtai. Ačiū tau.
Tu vienintelė mane išgirdai.
Tik norėjau pasakyti, jog grąžinsiu kiaušinių viryklę. Pažadu.
Gali pasilikti.
Ponia Petendoul jau nusipirko kitą.
Be to, nusipelnei skanių įdarytų kiaušinių.
Puiku. Nė karto nevalgiau.
- Nevalgei įdarytų kiaušinių? - Ne.
Pasakysiu tau, mergyt. Jie labai skanūs.
Paimi tą virtą kiaušinį, perpjauni pusiau, aišku?
- Aišku. - Išimi trynį.
Įdedi jį į dubenį, sutrini, pridedi žolelių ir prieskonių.
Česnako, druskos, truputį paprikos…
Įdedi atgal, ir aš dar mėgstu apšlakstyti saldžiosios paprikos aliejumi.
- Dar galima pridėti alyvuogių… - Daner!
Kas nutiko Vonui? Jį pasodino?
Ne. Nepakako įrodymų.
Aš turėjau pamiršti, bet negalėjau,
supranti?
Tad persikrausčiau čia, norėdama pradėti iš naujo.
Naujas departamentas, jokios praeities.
- Taigi aš… - Gerai, gerai.
Tai nori pasakyti, kad Anikas - nekaltas?
- Aš nežinau. - Nežinai?
Bet tikrai žinau,
kad jei neištirsime šio reikalo iki Žermenui atvykstant,
Anikas bus suimtas, nesvarbu, nužudė jis ar ne.
- Kaip tą padarė su Vilou. - Ne.
Tiesą sakant, manau, kad saugai Aniką todėl,
nes jis tau pasirodė besąs artima siela.
- Bet jis visą laiką tave maustė. - Galbūt.
JASPERAS
Taip ir žinojau. Tavo draugužis visą laiką tavęs klausėsi be leidimo.
Jis norėjo sužinoti, ką kalbės kiti,
kad sugalvotų sau puikų alibi.
Sekundėlę. Sveikas, Anikai. Taip, čia Kalpas. Pričiupau tave.
O, ne.
- Kas? Kas, kas? - O, ne. Man šakės.
Kas nutiko?
- Anikai, pažiūrėk. - Negaliu…
- Aš nemanau, kad tu tą padarei. - Labai ačiū.
Tai gal aplankysi mane kalėjime.
Nežinau, ar tau leis atsinešti dildę…
- Liaukis. - Pasakykit, kas nutiko.
Negalit taip imti ir išeiti. Tai…
Negalvok taip, gerai?
Kvėpuok.
Judu su Čelse stovėjote ant laiptų.
Būtumėt mačiusios, kas prieš mane užlipo į viršų. Kažkas čia ne taip.
Gerai. Pameni, ką sakei apie pabėgimo kambarius?
Kad juose jautiesi pasimetęs, netekęs vilties ir užstrigęs?
Bet galiausiai visi suranda išėjimą.
Tu taip sakei.
Kaip miela.
- Labas. - Labas.
Sveiki.
Žinot, nesu matęs saulėtekio.
To vaizdo.
Mes čia mėginam…
Ačiū.
Gerai. Anikas elgėsi taip,
jog tikrai neatrodo nekaltas.
- Bet… - Daner, Daner.
Kanopų kaukšėjimas reiškia arklį, ne zebrą.
Čia mįslė? Nes labai mėgstu mįsles.
Dažniausiai teisingas atsakymas būna paprastas atsakymas.
Ir šiuo atveju tai yra Anikas.
Bet jei tos kanopos kaukšės Tanzanijoje,
tai greičiausiai bus zebras.
Dieve mano.
- Tavo teorijos tokios sudėtingos. - Arba zebrai pabėgo iš zoologijos sodo.
Matei „Madagaskarą“ su Krisu Roku? Ten visi gyvūnai…
Manai, kad TV prodiuseris persirengė moterimi,
apsimetė siuntinių vagile ir nužudė savo žmoną?
Tam būtų reikėję, kad ji atidarytų duris
būtent tą akimirką, kai jis ėmė tą siuntinį.
Kažkas nesusiveda, mieloji.
- Labai susiveda. - Ką?
- Taip! - Kas yra? Kas?
Žinau, kas nužudė Ksaverą!
Ir kaip tą padarė.
- Supratau, Kalpai. Supratau. - Ką? Kas?
Gerai, tik sutvarkysim du galus - peruką ir Antrąją Dženifer.
Nėr laiko galams sutvarkyti, aišku? Tu arba supratai, arba ne.
Yra vienas žmogus, kurio dar neapklausiau,
ir kuris galbūt atsakys į mano klausimus.
Mamyte!
- Mege? Ką tu čia veiki? - Jau antrąkart šįvakar.
Galiu viską paaiškinti.
Mieloji. Paniūniuok savo dainelę, gerai?
- Taip. - Gerai.
Tu suknistas gyvuly.
Esi 190 cm šūdo gabalas su odiniu švarku!
Išvertė Akvilė Katilienė