Umetnica. Veliko sem slišala o tebi. Vsi te omenjajo.
Precej se izpostavljaš zaradi svojega Aniqa.
Ste prepričani, da nisem morila jaz?
Ne, sploh ne. Pa si ga?
Se vam kdaj zdi, da je v vas še en jaz?
Oseba, kakršna ste vedno hoteli biti?
Pa tudi "jaz", kakršni ste postali, pa niste pričakovali?
Pa ne morete verjeti, da ste?
Zmedla si me. Malo sem se izgubila.
- Nekaj moram priznati. - Ti, hudič.
Čarobne besede. Kar od začetka začni, srček.
Prav, torej…
V nasprotju z drugimi zame ni bilo nenavadno, da sem na gimnaziji.
Prej, kot da sploh nisem odšla.
Milijonkrat sem šla skozi tisti prehod.
- Štiri leta gimnazije… - Krilo je prekratko.
Deset let kot učiteljica likovnega pouka in administratorka…
Krilo je prekratko. O bog, sem postala ga. Kranwinkle?
Včasih sem bila zabavna. Zabavna Zoë.
Ta je še vedno nekje globoko v mojih nastlanih možganih.
Čaka, da bo pila jägre iz popka življenja.
Nocoj sem jo spustila ven.
KAZNILNICA ODREŠITVE
DOBRODOŠLI MATURANTI 2006
Spusti me ven.
O ne.
Tja sem bila stlačena od dne, ko si zanosila.
Jezus. To! Nadoknaditi moram izgubljeni čas.
So večje?
Ja, košarica je za pol številke večja, ampak modrc naredi svoje.
Naredila sem seznam stvari, ki bi jih morali narediti nocoj.
Seveda si. Zakaj je raztrgan na pol?
Zdelo se mi je, da me voznik uberja obsoja.
Ko ni gledal, sem ga zlepila nazaj.
Na zabavo si vzela lepilni trak?
Vedno ga imam s sabo.
O bog. Ne morem verjeti, da sva isti človek.
Bi me moralo to skrbeti?
Uprizarjam notranji konflikt.
- Bi me moralo skrbeti to? - Ne.
Pogosto govoriš s sabo in si odgovarjaš?
To je samo prispodoba.
"Ukradi okras na mizi."
- Dolgčas. - "Če je okusen." "Pij iz steklenice."
Zabavno.
"Sedem. Spi z nekom, s komer sicer ne bi spala."
Ogabno! "S komer?" Ne.
- Tok, tok, pardon. - Stari.
Zoë, tega ti ni treba narediti.
Pa moram. Malo.
Ja, tu moraš biti, ker te preiskujemo.
Oba veva, da nisi nič naredila.
Ne veva.
Mogoče skriva… Poberi se ven, hudiča.
Sploh ne bi smel biti tu. Osumljenec si.
Zapri za sabo. Spoštuj protokol!
Zoëjici, hitreje govorita.
Oglasi se.
- Kaj je z mojim telefonom? - Oglasi se.
Oglasim naj se?
Tebe sem poklical in telefon pustil v studiu.
- Tako lahko poslušava. - Genij si.
- Genij. - Šepetaj.
Bedak. 10 % baterije? Kako živiš? Si psihopat?
Tu je gotovo tisoč polnilnikov. Poiščiva enega. Pametno.
- Predaleč sva, slušalke ne delajo. - Rad jih imam.
Skupaj poiščiva polnilnik.
Nocoj naj bi bil večer zabavne Zoë.
Poslušaj, mrha, nocoj bom jaz glavna.
- Za glavo me vlečeš. - Moja glava je.
- Kadar me tišči scat, me bolijo jajca. - Brett?
Me vidi?
Jaz bom.
- Kje je Maggie? - Veronica je z njo.
To je moj večer.
- Moj večer. - Tudi moja obletnica je.
Zato… In…
Tako je zvenel.
- Kot bi prdel z usti? - Torej ga poznate?
- Prav, pozabi nanj. - Živjo, Zoë.
O bog. Aniq.
Oprosti. Močnejši sem, kot sem mislil.
Aniq je. Še vedno je simpatičen, ne?
Ja, simpatičen kot Maggiejine voščilnice za materinski dan.
Se vidiva notri.
Daj no. Vedno je bil prijazen. Pri kemiji sva se hecala.
Ne. To je moj večer. Ne bova kramljali z neškodljivim fantom.
Počeli sva huda sranja, ker sva jih lahko. Zabavno je bilo.
Danes bova divjali in našli najbolj seksi in zabavnega tip na zabavi.
In se z njim zalizovali.
- Zoë! Lepo te je videti. - Lepo in fantastično.
Punci, zelo dolgo sem čakala na ta večer.
Se spomnite maturantskega plesa? Poklepetajmo in se ga spet nacedimo.
Ne.
Ne morem verjeti. Zakaj mi nista povedali?
- Nisva vedeli, kako. - Ali kdaj bo pravi trenutek.
- Ker je tvoje življenje v riti. - Ja.
Pit grem, ker nisem noseča in lahko počnem, kar hočem.
- Žal mi je. Adijo. - Rada te imam.
Kaj je? Kaj delajo?
Oja, tako naju zdaj gledajo.
Ne vedo, kako bi govorili o ločitvi,
zato gledajo z žalostnimi pasjimi očmi.
Kot petletnik, ki mu je padel sladoled.
Kako si? Si dobro?
Ne predstavljam si, kako bi to preživela.
Kako je Maggie zaradi vsega tega?
Če bi me mož pustil, bi se fentala.
Ti pa ne, ne naredi tega. Ne.
- To ni zabavno. - Dobrodošla v mojem svetu.
Sami si bova naredili zabavo, tako kot na maturantskem.
Čakaj, kaj delaš?
Hodim v klub in seksam.
Didžej je moja blazina in glasba moja postelja.
V redu je. Walt.
Ni na seznamu, ne moreva peti.
Če bi lahko zavrtela nazaj čas,
če bi našla pot,
bi vzela nazaj tiste besede, ki so te prizadele.
In bi ostal.
To!
Če bi lahko zavrtela nazaj čas,
če bi našla pot…
- Seksi, zabaven, butast. - Prosim?
Tisti, s komer bi se dali dol.
Eugene? Enak čudak je kot na gimnaziji, samo pogodbo s tovarno superg ima.
Je pa slaven.
Ženske se mečejo za njim.
- Ogabno. Nisva grupijki. - Ne, umetnici sva. On pa umetnik, ne?
- Definiraj "umetnost". - Pa slaven je. Saj to hočeva, ne?
Mogoče. Ne vem, kaj hočem.
Spoštovanje je super. Prav je, da si na obletnici.
- O bog. - Napačna pesem.
- O ne. Rešiva ga. - Moj vrat.
Moj hrbet. Marion Barry je kadil krek.
Seksi roker se spogleduje z nama. Zberi se.
- Moj vrat. - Še dobro.
Mislil sem, da poje meni.
- V redu je. - Priznam, da je bil Xavier zabaven.
Tudi jaz sem.
- Vsaj za minuto. - Stresno je.
Pomembno vlogo imam v pomembnem filmu.
Preden začnemo snemati, moram vaditi smeh tega lika.
Rad bi bil pristen.
Kaj praviš na to? Vadil sem.
- Kaj, hudiča, je to? - Tako metodičen je.
Ti daj, rad bi se učil od tebe.
Prav. Za začetek je dobro. Všeč mi je, ampak glasneje.
Kot da sem rekel nekaj ultra smešnega.
- Vrni se v svoje sobane, flirtam. - Komaj čakam, da poklepetava.
Super. Zanimal se je za naju.
Živjo. Hočem reči, ojla.
Misliš, da so tvoj vrat, hrbet in drugi deli telesa pripravljeni za bis?
Ne, petje bom prepustil Xavierju. Premišljujem pa, da bi slekel srajco.
To je pa naraven smeh?
Zabavam se.
O bog, teh joškov je škoda zate.
MATURANTI 2006 PREJ IN ZDAJ
KRALJ PLESA TVOJ EDINI
PRSTAN ZA VEDNO
OČE TVOJEGA OTROKA!
Nisem pripravljena za to. Greva domov?
- Ne, ne bom… - Vedno sem si želel videti zbornico.
Vzemi steklenico, jaz bom ključ. Kaj močnega, ne vino.
- Zamašek z navojem ima. - O bog.
Gremo.
Odlično gre. Zmagovalec si.
Piflarski, ampak kul. Seksi, ampak fantastičen.
Ves večer sem jo preganjal,
pa nisem opazil, kaj se dogaja z njo.
Saj nisi vedel.
Živjo, lepotec.
Živjo. Kako…
Polnilnik sem mislil.
- Mater. - Ja, ja. Walt.
Zaseden je. 28 %. Če je manj kot 30, je nevljudno.
Obtožen si umora, pa nočeš odklopiti telefona?
- Nihče ne bo opazil. Hitro. - Prav.
- Hvala. - Kaj se dogaja?
- Yasperju bo crknil telefon. - Smola. Veš, kaj?
Kot vidiš, ima moj manj kot 30 %. To je splošno pravilo.
- Manj kot toliko je nevljudno. - Razumem.
Najin je manj kot 5 %, pa nujno je.
- Ga lahko priklopiva? - Vesta, kaj?
- Jennifer 2 leži v jarku… - Prav, razumeva.
- Poskuša mi poslati sporočilo. - Drugega bova poiskala.
- Kul, da zdaj delaš tu. - Ja, ful kul.
Po kolidžu sem se zaposlila kot nadomestna učiteljica,
ko sem delala v galeriji.
Nato so me zaposlili kot profesorico likovnega.
Potem so mi ponudili mesto namestnice ravnatelja. Kaj pa naj bi?
Si to res želiš?
- Ja. Mogoče. - Ne.
- Najbrž. Ne vem.
- Poskrbela si za okrasitev šole. - To sem naslikala z dijaki.
Načrt sem imela, ampak ko so poleg še drugi,
- se ne razplete tako, kot si mislil. - Prav to je super.
- Ja? - Ker moraš živeti z napakami.
To te prisili, da se naučiš nove prijeme.
V tej svetlobi je prav srčkan.
- O ne. - Zoë, prav tebe sem govorila.
Iskala! Za pogovor.
- Ne, zdajle že ne. - Ne, ne. Nikoli.
Čakaj. Povedati moram, kar govorim.
Veš…
Stran od mene!
DROBNA BESNA ZOË!!!
Kdo je bil pa to, jebenti?
Oja, drobno besno sebe imam, ki pride ven, ko me izzivajo.
Se bosta že zmenili.
Vau, prav tak vonj sem si predstavljal.
- Kot star moker papir. - To je trava.
NE MAMILOM!
Mulci še prinašajo šurikene in umetne tiče?
Nekatere stvari se ne spreminjajo. Lepo.
- Mamila. - Čakaj, nekatera so z…
To lahko črtava s seznama.
Kakšnega seznama?
Stvari, ki sem jih hotela narediti nocoj. Neumno, vem.
Se hecaš? Obožujem sezname.
Itak.
- Ta je pa res divji. - Jih že čutiš?
Vedel boš, ko jih bom čutila. Čisto drugačna sem.
Prav. Si kdaj pomislil…
ZADETA ZOË
…da smo nekje globoko v sebi samo izgubljeni otroci, ki iščejo maternico?
Ta obletnica je srečanje z maternico.
O bog. Pozabila sem, da sem taka, ko sem zadeta.
Kot bi bila jaz v različnih oblikah, a ne?
Sem to prava jaz ali svoja uprizoritev?
Prav. Res si zadeta.
Človek ni enoplasten.
Zdaj ko se moje življenje tako hitro spreminja, ne vem, katera jaz naj bom.
Pri sobah pobega mi je všeč to,
da se ti zdi, da ne moreš ven, da je brezupno.
Na koncu vsak najde izhod.
Razen nekaterih članov Minnesota Vikings.
To je tako globoko.
- Na gimnaziji sem bil zatreskan vate. - Kaj? Nisem vedela.
Precej očitno je bilo.
Vau, kaj počne?
O bog, poljubil bi nas rad.
Jaz sem za.
Kaj ti pravi srce?
Jaz sem za, samo če ne bomo potem ves večer z njim.
- Mami! - Maggie?
- Kaj delaš tu? - Nekaj nujnega imam v družini.
- Laže, jebenti. - Vsekakor.
Bretta sem klicala stokrat, pa se ne oglasi.
Kaj?
MAMA MEDVEDKA ZOË
KJE JE TVOJ BUTASTI FOTER?!
PAZI NA MOJEGA OTROKA. BRETTA GREM POŽRET.
Lahko nekaj vprašam?
Če Maggie ne bi prišla…
- Bi poljubila Aniqa? - Je to pomembno za primer?
- Pokaže stanje duha. - Prav.
Ja, pa tudi radovedna sem. Zanima me.
Ne vem.
Od 17. leta se poljubljam z istim tipom.
- Presneto. - Ko sem pred sabo videla druga usta,
je bilo zelo čudno.
Pomislila sem: "Kaj če se z drugimi ne znam poljubljati?"
Kako naj nagnem glavo?
Naj se usmerim na zgornjo ali spodnjo ustnico? Sploh hočem to?
- Je imel usta odprta ali zaprta? - Zaprta.
- Je bil tak? - Ja.
To pomeni, da si mu všeč.
Če počnejo to, pomeni, da te hočejo samo podreti.
Drek, mislim, da nama Culp sledi.
O bog. Rekviziti, stari.
Iz filma Yahtzee! "Yahtzeeja pa nisem pričakoval!"
Pomiri se, ne slišim.
Xavierjeva neizdana biografija IX. Me omenja?
Kaj?
Samo sem nismo smeli,
ko sem nameščal avdiovizualno opremo. Kot zaklonišče je.
O ne!
- Kaj si naredil? - V zaklonišču sva.
- Nič ne slišim. - Ni signala.
- Na pomoč! - V zaklonišču sva.
- Nehaj govoriti "zaklonišče". - To je najvarnejši prostor.
Nočem biti v najvarnejšem prostoru. Pogovor hočem slišati.
- Potem ne bi sme biti v zaklonišču. - Yasper, rad te imam,
a če še enkrat rečeš zaklonišče, bom znorel.
- Prav, oprosti. - Hvala.
Ampak sva v zaklonišču.
Kje, hudiča…
Lačnim povodnim konjem se je sfrkljalo.
Sobe pobega delaš. Pomagaj nama pobegniti iz te sobe.
- Yasper, ne dela tako. - Ne delaj tega.
- To delam, ko razmišljam. - Prav.
To poglej. Nekaj sva našla. Nekaj je. Poglej.
Znaš brati z ustnic?
- Ja. Berem? - Ja, prosim.
Prav. Moji zobje.
Zoë, kaj meniš o Aniqu?
Rada imam župo. Teta ima čudne flopije.
- Rokavica Hamburger Helperja… - Ne znaš brati z ustnic.
Znam. Čakaj malo.
Našla sem Bretta, se zdržala, da ga nisem požrla,
in poskušala naprej uživati večer.
PELJI JO DOMOV, PREDEN TE RAZTRGAM!
Prav!
- Moraš domov? - Ni govora.
Glavna je zabavna Zoë. Ko je bila nazadnje glavna,
mi je lase za neko trgovino pobarvala neznanka.
Greva na zabavo.
Prav. Kako boš šla tja?
Imam svojo makino. Hočem reči avto.
Zoë! Pridi, leti z mano.
To! Zabava!
Najprej dame.
Hvala, gospod.
Aniqa ne moreva kar pustiti.
Pridi. Na seznamu je.
TO, KAR ŠE NISEM POČELA
Skoči noter.
Aniq?
- Si še umetnica ali… - O bog, spomnil se je. Lušten je.
Veš, kaj? Tvoja dela so mi všeč.
Kolega umetnik razume najina dela.
Hvala. Lepo od tebe.
To poslušaj.
- Naredi ovitek za moj novi album. - Res?
Povej mi, če se ti zdi zanič. Saj ni. Kaj, če bi bil tiger,
moj kožuh pa denar?
Držal pa bi me velik seksi dojenček?
Pa če bi imel dojenček na nadlakti vtetoviran moj obraz?
Pa ne bi bil debelušen. Bil bi seksi, z izrazitimi ličnicami.
Izklesan in mišičast.
Ko bi ga ljudje pogledali, bi rekli: "Vau, ta dojenček skrbi za telo."
Pomoč. Ne vem, kako pogovor neopazno preusmeriti stran od tega.
Lahko sproživa požarni alarm.
Bye Bye Birdie?
To je bila moja najljubša šolska predstava. Še vedno imaš to?
Ja, da me spomni, kakšen piflar in bednik sem bil.
Zdaj sem jebeni Conrad Birdie! Zvezda predstave, miška.
Zvezdnik je Albert, piflarski avtor pesmi.
Ne imenuje se Bye Bye, Albert.
Tega se spomniš?
Seveda se. Predstave sem imela rada.
Ni smešno? Na gimnaziji si bila nedosegljiva, zdaj pa…
Lahko sežem po tebi.
- Dogaja se. - Kaj pa?
Besedilo.
Nič več nisem pod tabo,
bi bila ti pod mano?
Zame si bila nedosegljiva, zdaj pa si v mojem srcu.
Kdaj rabiš vzorec za album?
- Lahko ti skiciram. - Ja, tudi prav.
Saj mi je do umetnosti, ampak v resnici sem te samo hotel spraviti sem.
Ženskam je včasih nerodno, da bi mi rekle:
"Rada bi spala s tabo, Xavier." Ker sem slaven, ne?
To jim olajšam tako,
da jim ponudim izgovor, da pridejo v mojo sobo.
Obziren sem.
- O ne. Kaj bova? - Ne vem, naredi karkoli.
- Brett? - Stran od moje žene.
- Moj stolp iz rakcev si podrl. - Poslušaj…
KJE JE MOJA ČLOVEŠKA HČI?
Pri mojih starših je. Pomiri se.
Pomirim naj se?
Pomirim naj se? Uničila…
Ni vreden tega, Jezljivka.
Zoë?
Telefon kaže še 2 %.
- Ven morava. - Brez panike.
Gumb.
Kriminalist Culp.
- Culp je. Živjo. - Ojej, kaj delate tu?
Vama lahko kako pomagam?
- Ni treba. Vse je v redu. Si v redu? - Ja, sem.
- Dobro sva. - Slušalke si delita. Kaj poslušata?
- Neko muziko. - Muziko? Noro. Rad imam muziko.
Kaj natančno poslušata?
Najbrž ti ne bo všeč. Je bolj…
In potem…
- In potem mačke… - Mačka je.
Vse bi dal, da bi to poslušal.
Mi daš malo slušalko?
Resno? Ni preveč higienično.
- V ušesu je. Vneto uho sem imel. - Obrisal jo bom.
- Veliko masla imam. - Obrisal ga bom.
Prav.
- Seveda. Ja. - Veliko masla je.
Obrisal ga bom.
Tako. Obrisano.
Nič ne slišim.
Telefon je imel čisto malo energije in je crknil.
Zato sva tu. Polnilnik sva iskala.
Noro. Jaz imam polnilnik. Zakaj nista rekla?
Le zakaj se v sili nisva obrnila na policista?
Kaj pa vem. Mogoče zaradi človeške zgodovine?
Prav. Vzemita polnilnik.
Najlepša hvala. In… Hvala.
Lepo vas je bilo videti. Fino, da vam je bila glasba všeč.
Nato je Brett presenetil. Spraševala sem se, ali je tega sposoben.
Nisem pa mislila, da bo to res naredil.
Oprosti.
- Kaj? - Kaj je rekel?
Hotel sem, da misliš, da si nora, ker nočeš vztrajati v zakonu.
Nisi nora.
Ni dovolj dober. Jaz nisem dovolj dober zate.
Mogoče me ne boš več ljubila, a se bom trudil, da mi boš spet zaupala.
Mogoče se vse ne izide tako, kot smo upali.
In lahko samo živimo s svojimi napakami.
Je to puran ali orel?
S tem sva se poročili.
- Greva iskat onega? - O katerem onem govoriš?
O tistem vendar, ki pristno naju spravlja v smeh.
- Aniq. - Ja.
- Kaj? - Zaslišanju prisluškujeta.
- Ne vem, kako, ampak prisežem… - Lahko to počaka?
Sredi nečesa sem, pa zanimivo postaja.
Kje sva ostali?
Načelnik, tukaj Culp.
Si našla Aniqa?
Ja. Sem. Ampak bila je težava.
O ne. Kitaro ima.
- Zakaj tipi mislijo, da imava radi kitaro? - Ker jo imava.
Zoë! Zoë, Zoë. Veš, marsikaj je ostalo neizrečenega.
Ne bom dovolil, da neizrečene ostanejo stvari, ki so bile izrečene.
Ki bodo izrečene. Ker jih bom izrekel.
Angel si. Angel sredi morja dreka.
Posebno pesem ti bom zapel. Že prej sem jo hotel zapeti,
ampak to je moja zadnja priložnost. Ki se pokaže in izgine.
- O ne, o čem govori? - Ne vem. Bedno je.
Ta pesem ima bogato zgodovino. Nekako takole gre.
O ne. Moje hlače.
Ta večer je totalna beda.
Oprosti, jaz. Nazaj v svojo kletko obžalovanja grem.
- Se vidiva, ko udari kriza srednjih let. - Čakaj.
Zmagala si, prav? Bila sem glavna in zaribala večer.
Ampak ne z njim. S kretenom zgoraj.
To je to. Vso noč sva se gnali za nekom, s katerim bi se imeli fino.
Za zabavo ne potrebujeva drugih, samo druga drugo.
- To je globoko. - Poslušam.
Seznam sem naredila, Odkljukajmo ga.
Vse za eno in jebeš vse!
Se ti zdi, da…
DRŽI SE!!
Zabavno.
Lačnim povodnim konjem…
Zabave je konec. Skoraj smo nekoga ubile.
- Je to na seznamu? - Vem, da ne sodelujem pogosto z vami,
ampak mogoče ni zdravo, da zabavna Zoë pride ven enkrat na sedem let.
Tečna zadeta Zoë ima prav.
Ne moremo biti ločene ves čas, sicer se nam bo zmešalo.
Ja, ja, ja!
MAMI BI ŠLA RADA KDAJ ŽURIRAT.
Se objamemo?
Ljubica, žal mi je, da nisva bili več skupaj.
Ne pozabi, da te bom vedno krila, prav?
Chelsea pošiljam anonimna sporočila,
odkar smo prišli: "Poberi se, sicer…"
Ali: "Ne hodi sem,
ali pa ti bom uničila življenje na spletu."
Ni to zahrbtno in noro dobro od mene?
Tega me je naučil sin Jaxson.
To ves čas počne v šoli.
Potem so ga suspendirali. Brez razloga.
Zakaj si to naredila? Nočem, da to počneš.
- Samo pomagala bi ti rada. - Pa ne pomagaš.
Pravzaprav mi nikoli nisi.
Če prav razumem, je Jennifer 2, ki je zdaj pogrešana,
- grozila Chelsea. - Tako je.
- Si ji povedala? - Ne, ne razumete bistva.
Na gimnaziji sva bili prijateljici. Ne kot jaz in Jenniferki.
- Pravi prijateljici. - Govoriti morava.
In sva. Ni postala pošast.
Bila je osamljena in negotova in polna obžalovanja. Kot vsi.
- Zelo mi je žal. - Opravičila se je za vse.
Ni bilo lahko, sem pa vesela, da sva govorili.
- Pridi sem. - Objem mi je bil manj všeč.
Je Xavier zgoraj? Kje je? Ste ga videli?
Je zgoraj? Ga je kdo videl? Je to on naredil?
V redu je.
- Moker sem. In hlače, spet. - Po brisačo grem.
Zoë. Rad bi govoril s tabo. Potem ko bom govoril z Xavierjem.
TBN. To pomeni "takoj bom nazaj".
Takoj bom nazaj.
Mislim, da je mrtev.
Torej nisi ubila Xavierja.
- Ne. - Ampak nekaj si hotela priznati.
Ja. Priznam, da sem, ko sem izvedela, da me Brett vara,
mislila, da ga bom 137-krat zabodla in šla sedet.
Vsakomur se lahko strga. Sami ste rekli.
Zadeta si. Zdaj si zadeta Zoë.
- Razumem. - Ne, nisem zadeta.
Če poveš zgodbo tako, bi ga lahko ubil vsak od nas.
Če jo poveš drugače, ga ne bi nihče.
Praviš, da nihče ni ubil Xavierja.
Je pa mrtev.
Vse sledi vodijo k Aniqu.
Nekdo ga je ubil.
Mislim, da ga ni Aniq.
Mislim, da tudi vi tako mislite.
Prosim vas samo, da mu daste priložnost, da to dokaže.
Prekleto, kaj sem ti rekla?
- Sredi pogovora sem. - Pogovora je konec.
Načelnikov ukaz. Razrešil te je naloge.
Adijo. Vrniva se k pogovoru.
Resno mislim.
Zatožil si me. Adijo, spominki.
Prevedla Lorena Dobrila