Kunstnerjente. Jeg har hørt mye om deg. Alle snakker om deg.
- Du tar en kule for din venn Aniq. - Så du er sikker på at det ikke var meg?
Nei, jeg er slett ikke sikker. Men gjorde du det?
Hender det du føler at du har en inni deg som er den du alltid har ønsket å bli?
Og samtidig er det en du aldri trodde du ville bli og ikke kan forstå at du er?
Det var forvirrende, og jeg mistet tråden litt.
- Jeg har noe å tilstå. - Å, faen.
Du sa de magiske ordene. Fortell fra begynnelsen, kjære.
OK, så...
I motsetning til alle andre her,
var det ikke rart for meg å være på skolen igjen.
Nesten som jeg aldri dro.
Det er utrolig hvor mange ganger jeg har gått inn der.
Fire år som elev.
Du har for kort skjørt.
Ti år som kunstlærer og skoleleder.
Du har for kort skjørt.
Herregud, har jeg blitt Mrs. Kranwinkle?
Jeg var morsom.
Moro-Zoë.
Og et sted i den rotete hjernen min, er hun fremdeles.
MORO-ZOË
Klar til å drikke shots fra livets navle.
Så i kveld slapp jeg henne ut.
- Slipp meg ut. - Å, nei. Nei.
Oi, jeg har sittet fast der inne siden den dagen du ble gravid.
Jesus. Ja da! Nå har jeg litt å ta igjen.
Har de blitt større?
Ja, de er litt større, men bh-en gjør mye av jobben.
- Jeg skrev opp alt vi må gjøre i kveld. - Så klart. Hvorfor er den revet i to?
Jeg følte at Uber-sjåføren dømte meg.
Men så tapet jeg den sammen igjen etterpå.
Vent, har du tape med deg på fest?
Jeg har med tape overalt.
Herregud. Helt utrolig at vi liksom er samme person.
Er dette noe som bør bekymre meg?
Å, nei da. Jeg dramatiserer min indre konflikt.
- Og burde det bekymre meg? - Nei.
Så du snakker med deg selv og svarer på spørsmål?
Dette er bare en metafor.
"Stjel en borddekorasjon. Hvis de er pene."
"Drikk rett fra flasken."
Gøy.
"Klin med et individ du ellers ikke ville klint med."
Æsj! "Et individ"? Nei.
- Bank, bank. Beklager. - Bror.
Hør her, Zoë. Du trenger ikke å gjøre dette.
Det må jeg jo litt.
Ja, du må være her fordi du er under etterforskning.
Vi vet jo begge to at du ikke har gjort noe galt.
Vi vet ikke det.
Kanskje hun skjuler noe... Vet du hva? Kom deg ut!
Du skal ikke være her nå. Du er mistenkt.
Lukk døren. Vis litt respekt for prosessen!
Både Zoë og Zoë må snakke fortere.
Ta telefonen.
- Hva med telefonen min? - Ta den.
Ta telefonen?
Jeg ringte deg. Min ligger i studioet.
- Da kan vi avlytte dem. - Du er et geni.
- Du kan vel bare hviske det?
Ti prosent batteri? Er det mulig? Er du psykopat?
Det er sikkert tusen ladere her. Vi finner en.
- God plan. - Ja.
- Det funker ikke med for stor avstand. - Litt som oss.
Ja.
- Vi finner en lader sammen. - Omformuler det.
I kveld var det Moro-Zoës kveld.
- Hør nå, bitch. La meg kjøre i kveld. - Du dytter meg i hodet. Nei.
- Inn med deg. - Når jeg må tisse, blir ballene vonde.
Ser hun meg?
Dette fikser jeg.
- Hvor er Maggie? - Veronica passer henne.
Dette er min kveld.
- Min kveld. - Det er mitt jubileum også.
Så bare... Og...
Det var sånn han hørtes ut.
- Som om han hadde prompemunn? - Så du har møtt ham?
Glem det nå.
Hei, Zoë.
- Å, gud. - Aniq.
Beklager. Jeg skjønner visst ikke hvor sterk jeg er.
Det er Aniq. Han er da fremdeles ganske søt?
Søt på samme måte som Maggies morsdagskort.
Ja, vi ses der inne.
Gi deg. Han var alltid så søt. Og vi tullet masse i kjemitimene...
Nei. Dette er min kveld.
Og vi skal ikke prate hyggelig med en snill, trygg fyr i kveld.
Vi gjorde masse dumt bare fordi vi kunne. Og det var gøy.
Så nå skal vi være helt gærne og finne den kjekkeste fyren her,
og så skal vi kline.
- Zoë! Godt å se deg. - Godt og fantastisk.
Jenter, jeg har gledet meg så lenge til dette.
Husker dere skoleballet? Gleder meg til å mimre og bli dritings.
Nei!
Jeg mener, nei, det er ikke mulig. Hvorfor har dere ikke sagt noe?
Vi visste ikke hva vi skulle si.
- Eller når vi skulle si det. - Siden det bare er kaos i livet ditt.
Jeg går og drikker siden jeg ikke er gravid og kan gjøre hva jeg vil.
- Unnskyld. Ha det. Glad i deg. - Glad i deg.
- Hva er det? Hva gjør de? - Å ja, det er den minen folk gir oss.
De vet ikke hva de skal si om skilsmissen, så da lager de triste valpeøyne
som om vi er en femåring som har mistet isen sin i bakken.
Hvordan har du det? Går det greit?
Jeg kan ikke forestille meg hvordan det må være.
Hvordan tar Maggie alt dette?
Hadde mannen min gått fra meg, ville jeg tatt livet av meg.
Men ikke du. Det må du ikke. Nei.
- Dette er ikke gøy. - Velkommen til min verden.
Men vet du hva? Vi lager vår egen moro.
Vent, hva gjør du?
Hei. Nei, det går greit. Walt.
Vent. Dette står ikke på listen. Vi kan ikke synge.
Jadda!
- Kjekk. Gøy. Dum. - Hva snakker du om?
Han er individet vi skal kline med.
Eugene? Han er like teit som på skolen, bare at nå gjør han reklame for joggesko.
Ja, men han er kjendis.
Alle kvinner ligger langflate.
Æsj. Vi er ingen groupie.
Nei, vi er kollegaer. Han skaper jo kunst?
- Definer kunst. - Og han hylles for den.
- Er det ikke det vi vil ha? - Kanskje. Jeg vet ikke hva jeg vil ha.
Å, herregud.
Det er feil sang.
Å, nei. Vi må vel redde ham?
- Husker dere ham? - Konsentrer deg om den sexy rockestjernen.
Takk og lov.
Trodde hun sang til meg.
- Det går bra. - Det var gøy med Xavier.
Jeg er gøyal.
En stund.
Jeg har vært ganske stressa.
Jeg skal gjøre en stor filmrolle. Det er en viktig film.
Men jeg må få rollefigurens latter på plass.
Jeg vil at den skal være autentisk.
Hvordan høres dette ut? Jeg har øvd litt.
- Hva faen? - Skikkelig metodeskuespiller.
Din tur. Jeg vil lære av deg.
Det er jo en grei start. Jeg liker det. Men kanskje høyere og større.
Som om jeg har sagt noe kjempemorsomt.
Gå vekk. Jeg flørter.
Gleder meg til å snakke med deg.
Supert. Han likte oss.
Hei. Å, jeg mener hei.
Tror du halsen, ryggen og resten av deg orker et ekstranummer?
Nei, jeg overlater syngingen til Xavier. Men jeg vurderer å ta av meg skjorta.
Så nå ler du naturlig?
Jeg har det gøy på ordentlig.
Herregud, disse puppene er helt bortkastet på deg.
2006-KULLET
DIN ENESTE
EN RING ER FOR ALLTID
FAR TIL DITT BARN!
Jeg er ikke klar for dette. Skal vi bare dra hjem?
- Nei, jeg nekter... - Vet du hva?
- Jeg vil så gjerne se lærerværelset. - Finn en flaske, så finner jeg nøkkelen.
Noe sterkt, ikke vin.
Med skrukork.
Å, gud.
Da går vi.
Det går kjempefint. Du er sjarmerende.
Nerdete, men kul. Heit, men også hjelpe meg. Skjønner du?
Jeg har løpt etter henne i hele kveld, men ikke sett hva hun sleit med.
Du kunne ikke vite det.
Å, hallo, du vakre.
- Hvordan går det med alle... - Jeg snakket til laderen.
- Jesus! - Jepp. Walt.
Den er opptatt. Se, 28%. Alt under 30 er frekt.
Du er drapsmistenkt, men tør ikke å dra ut en lader.
- Ingen ser noe. Vær rask. - OK.
- Takk. - Hei. Hva skjer her?
- Yaspers telefon er snart tom for batteri. - Kjipt.
Men min har under 30%, og det er liksom en universell regel.
- Alt under det er frekt. - Det forstår jeg.
Men vår har under 5%, og det er litt krise. Kan vi bare lade litt?
- Men Jennifer 2 ligger i en grøft et sted. - Greit.
- Og prøver å sende meg en melding. - Vi finner en annen.
Så kult at du jobber her nå.
Ja, skikkelig kult.
Ja. Jeg tok en vikarjobb etter college mens jeg jobbet med en utstilling.
Og så fikk jeg undervise i kunst her.
Så ville de ha meg som inspektør, og det virket riktig for meg.
Men var det det du egentlig ville?
- Ja. Kanskje? - Nei.
- Jeg vet ikke helt.
- Utsmykningen er mye bedre. - Jeg malte dette med elevene.
Jeg hadde en detaljert plan, men så snart andre dukker opp,
går ingenting som man hadde tenkt.
Men det er det som er så flott.
- Ja? - Fordi vi må leve med feil vi gjør.
Det får oss til å lære nye ting.
Han er ganske søt i dette lyset.
- Å, nei. - Zoë. Det var deg jeg pratet etter.
Lette om. Lette etter for å prate.
- Vi gjør ikke dette akkurat nå. - Nei, aldri.
Vent. Jeg trenger å få sagt dette.
Vet du...
Hold deg unna meg!
LILLE RASENDE ZOË!!!
Hvem var det der?
Ja, jeg har en liten rasende side som dukker opp når jeg blir provosert.
- Burde vi... - De klarer seg.
Oi, det lukter akkurat som jeg tenkte.
- Gammelt, fuktig papir. - Ja, det er marihuana.
Har elevene fremdeles med seg kaste- stjerner og dildoer? Nesten litt vakkert.
- Dop! - Vent, noen av dem inneholder...
Vi kan stryke dette av listen.
Hvilken liste?
Alt jeg ville gjøre i kveld. Jeg vet det er teit.
- Tuller du? Jeg elsker lister! - Selvsagt.
En ordentlig villmann.
Kjenner du noe?
Det kommer du til å merke. Jeg blir en helt annen...
OK, OK. Har du noen gang tenkt på...
DOPA ZOË
...at alle bare er små barn som vil finne tilbake til livmoren?
Vi er på skole-jubilivmor.
Å, herregud. Jeg hadde glemt at jeg blir sånn når vi ruser oss.
Jeg er liksom forskjellige versjoner av meg selv.
Så er dette egentlig meg, eller bare en rolle?
Ja, nå er du høy.
Alle har flere sider å by på.
Men nå når livet blir så annerledes, vet jeg ikke hvem jeg skal være.
Det jeg liker med escape rooms, på et dypere plan,
er at man føler seg fanget, kanskje uten håp.
Men til slutt finner alle veien ut.
Bortsett fra noen av spillerne på Minnesota Vikings.
Det var så klokt.
- Jeg var så forelsket i deg på skolen. - Hva? Det ante jeg ikke.
Det var ganske åpenbart.
Hva er det han gjør?
Herregud. Kode rød! Han vil ha et kyss.
Jeg syns vi skal gjøre det.
Hva sier hjertet ditt?
Jeg er med, men jeg vil ikke henge med ham i hele kveld.
- Mamma! - Maggie?
- Hva gjør du her? - Det er krise i familien.
- Det er løgn. - Helt klart.
Jeg ringte Brett, men han svarte ikke.
Hva?
MAMMABJØRN-ZOË
HVOR ER DEN TEITE FAREN HENNES?
PASS MENNESKEBARNET MENS JEG FINNER HAM OG ETER HAM!
La meg spørre om en ting. Hvis Maggie ikke hadde kommet...
...ville du kysset Aniq?
Er det relevant for saken?
- Det sier noe om sinnsstemning. - OK.
Ja, og så er jeg kanskje litt nysgjerrig også.
Jeg vet ikke.
Jeg har kysset samme fyr siden jeg var 17.
- Pokker. - Så å se en annen munn komme mot meg,
var veldig rart.
Jeg tenkte: "Tenk om jeg er dårlig til å kysse andre?"
Hvordan skulle jeg ha hodet?
Skulle jeg gå for over- eller underleppe, eller ville jeg egentlig dette?
- Hadde han åpen eller lukket munn? - Lukket.
- Han gjorde sånn? - Ja.
Det betyr at han liker deg.
For hvis de gjør sånn, vil de bare ha sex.
Jeg tror Culp følger etter oss.
Herregud, her er alle rekvisittene hans.
Fra Yahtzee the Movie! "Det hadde jeg ikke yahtzett for meg!"
- Ro deg ned. Jeg prøver å høre. - Ja da.
Det er manuset til Xaviers biografi IX. Lurer på om han skriver om meg.
Hva?
Dette er det eneste stedet vi ikke fikk gå
da vi installerte AV-utstyret. Det er nesten som et tilfluktsrom.
Å, nei!
- Hva gjorde du? - Ja, dette er nok et tilfluktsrom.
- Jeg hører ikke. - Vi har ikke dekning.
- Hjelp! Hjelp! - Helt klart et tilfluktsrom.
Slutt å si det.
- Dette er det tryggeste stedet å være. - Jeg vil bare høre hva de sier.
- Da er ikke tilfluktsrommet riktig sted. - Sier du det én gang til, klikker jeg.
- OK, beklager. - Takk.
Men dette er et tilfluktsrom.
Hva? Hvor faen...
De sultne flodhestene har gått fra vettet.
Du jobber jo med escape rooms. Få oss ut herfra, da.
- Det funker ikke sånn. - Ikke gjør det der.
- Jeg gjør sånn når jeg tenker. - OK.
Se her. Her har vi noe.
Dette er noe. Se her.
- Kan du lese på lepper? - Ja, 100%. Skal jeg gjøre det nå?
OK. Å, tennene mine.
Zoë, hva syns du om Aniq?
Jeg liker... Jeg liker buljong. Hansken til hamburgerpakken...
- Det er lov å ikke kunne det. - Jeg kan lese på lepper!
Så jeg fant Brett, klarte å la være å drepe ham,
og så prøvde jeg bare å fortsette festen.
KJØR HJEM MED HENNE FØR JEG DREPER DEG!
Ja da!
- Må du hjem? - Ikke pokker.
Moro-Zoë bestemmer nå, og sist det skjedde,
endte det med at en fyr farget håret mitt bak en bensinstasjon.
Så nå drar vi på nachspiel.
OK. Hvordan kommer du deg dit?
For jeg har kjerra mi her. Bilen, altså.
Zoë! Fly med meg.
Ja! Gøy!
Damene først.
Takk, sir.
Vi kan ikke dra fra Aniq.
Kom, det står på listen.
AKTIVITET JEG ALDRI HAR PRØVD FØR
Hopp inn.
Aniq?
Så er du fremdeles kunstner...
OMG. Han husker det. Han er så omtenksom.
Vet du hva? Jeg digger greiene dine.
Kunstnerkollega. Han digger oss.
Takk, mener jeg. Så hyggelig sagt.
Shit, hør på dette.
- Du må lage mitt neste albumcover. - Seriøst?
Si ifra hvis du syns det blir dumt.
Se for deg meg som tiger...
...men pelsen min er av penger. Og en stor, lekker baby holder meg.
Og babyen har ansiktet mitt tatovert over hele armen.
Men det er ingen vanlig, tjukk baby.
Den er pen og har høye kinnbein. Ikke sant?
Og så er han veltrent.
Jeg vil at folk skal tenke: "Oi! Den babyen passer på kroppen sin."
Hjelp.
Hvordan kan jeg pense samtalen over på noe annet?
Vi kan utløse brannalarmen.
"Bye Bye Birdie"?
Det var yndlingsstykket mitt. Har du spart på den?
Som en påminnelse om at jeg var en nerdete taper.
For nå er jeg for faen Conrad Birdie!
Showets stjerne.
- Det er nerden Albert som er stjernen. - Det heter ikke "Bye Bye Albert".
- Husket du det? - Så klart. Jeg elsket skoleteateret.
Morsomt, ikke sant?
På skolen var du langt over min liga, og nå...
Er vi i samme liga
- Nå skjer det. - Hva da?
Tekst.
Jeg er ferdig med å være under deg
Vil du ligge under meg?
Du var for kul for meg Men nå er du i hjertet mitt
Så når må albumcoveret være klart?
Jeg kan lage en skisse.
Ja, samme det.
Jeg syns det er viktig, men den kunstgreia var bare for å få deg med opp hit.
Kvinner syns ofte det er vanskelig å si:
"Jeg vil ha sex med deg, Xavier." Siden jeg er kjendis.
Så jeg prøver å gi dem en unnskyldning for å bli med på soverommet.
Jeg er omtenksom.
Å, nei. Hva gjør vi?
Jeg vet ikke. Bare gjør noe.
- Brett? - Ikke rør kona mi!
Knuste du reketårnet mitt?
Hør her, jeg...
HVOR ER MENNESKEDATTEREN MIN?!
Hun er hos foreldrene mine. Ta det rolig. Slapp av.
Slapp av?
Slapp av? Jeg skal knuse...
Han er ikke verdt det.
- Zoë? - Zoë?
Det er 2% igjen av batteriet.
- Vi må ut herfra. - Ikke få panikk.
En knapp.
Førstebetjent Culp.
- Det er Culp. - Culp?
Herre min, hva gjør du akkurat her?
Kan jeg hjelpe herrene?
- Nei, alt i orden. Alt vel? - Ja, for faen. Det går bra.
Dere deler ørepropper, ser jeg. Hva hører dere på?
Bare noen låter. Ja.
Låter? Så sjukt. Jeg elsker låter.
Hva slags musikk?
Jeg tror ikke du liker denne låta. Det er mer...
Det er liksom...
Og så...
- Og katten bare... - Det er en katt òg.
Den skulle jeg gjerne hørt nå. Hvis en av dere kan låne meg en ørepropp.
Er du sikker? Den er nok ganske ekkel.
- Jeg har hatt ørebetennelse. - Jeg kan tørke av den.
- Jeg har spist mye voksfremmende mat. - Jeg tørker av den.
OK.
- Klart. Ja. OK. - Det er mye ørevoks.
Tørker det av.
Der, ja. Tørket ren.
- Jeg hører ingenting. - Det er nok fordi telefonen døde.
- Den er død. - Ja.
Vi kom ut for å se etter en lader.
Jeg har en lader. Hvorfor spurte dere ikke bare?
Hvorfor spurte vi ikke politiet om hjelp i en vanskelig situasjon?
Kan det skyldes hele menneskehetens historie?
- Ta laderen hvis dere trenger den. - Mange takk. Og... Takk.
- Godt å se deg. - I like måte.
Og kult at du liker låter.
Så gjorde Brett noe jeg alltid har lurt på om han hadde i seg.
Jeg trodde aldri han skulle gjøre det.
Unnskyld.
- Hva sa han nå? - Hva?
Jeg fikk deg til å føle deg sinnssyk fordi du ville ha skilsmisse.
Og det er du ikke.
Det holder ikke. Jeg er ikke god nok. Ikke for deg.
Jeg får deg kanskje aldri tilbake, men jeg skal vinne tilbake tilliten din.
Kanskje ikke alt trenger å bli som vi så for oss.
Vi kan bare leve med feilene vi gjør.
Er det en kalkun eller en ørn?
- Vi giftet oss med det der. - Skal vi finne individet vårt?
- Hvem sikter du til? - Han som faktisk får oss til å le.
- Aniq. - Ja.
- Hva? - De avlytter avhørene.
- Jeg vet ikke hvordan, men jeg lover... - Jeg er midt oppe i noe spennende her.
OK, hvor var vi?
Hei, sjef. Det er Culp.
Fant du Aniq til slutt?
Ja da. Det var bare ett lite problem.
- Å, nei. Han har gitar. - Hvorfor tror menn vi liker gitar?
Fordi det er litt sant?
Zoë! Zoë, Zoë. Vi har mye usagt.
Men jeg nekter å ta tilbake det som ble sagt, som vi sa...
Vi skulle si. For de skal... Jeg skal si dem.
Du er en engel. En engel i et hav av dritt.
Og jeg skal synge en sang. Jeg ville synge den i stad,
men dette er min siste åpne dør som lukker seg.
- Hva er det han snakker om? - Vet ikke. Dette suger.
Denne sangen har lang historie. Og den går omtrent sånn:
Å, nei. Buksene mine.
Denne kvelden var helt mislykket.
Unnskyld, meg. Jeg kryper tilbake i buret mitt og angrer.
Ses når midtlivskrisen slår til.
Vent.
Bare ta seieren.
Du lot meg kjøre, og jeg kjørte i grøfta.
Ikke denne grøfta. Han er din. Jeg mener han dusten der oppe.
Men det er nettopp det. Vi løp rundt for å finne noen å ha det gøy med,
men vi trenger ikke dem. Vi trenger bare hverandre.
Den var dyp.
Jeg lytter.
Jeg skrev en liste, for pokker. La oss følge den.
Alle for én og til helvete med alle.
Er det så lurt at du...
Gøy.
De sultne flodhestene...
Ups.
OK, da er moroa over. Vi holdt på å drepe noen.
Sto det på listen?
Jeg vet jeg ikke er med så ofte,
men kanskje det ikke er så bra at Moro- Zoë bare får komme ut hvert sjuende år.
Irriterende Dopa Zoë har rett.
Vi kan ikke være hver for oss hele tiden. Da blir vi sprø.
Ja, ja, ja!
MAMMA TRENGER EN UTEKVELD.
Selvklem?
Jenta mi, så synd vi ikke fikk mer tid sammen,
men jeg kommer alltid til å støtte deg.
Jeg har sendt Chelsea anonyme tekstmeldinger
helt siden vi kom hit: "Hold deg unna, ellers..."
Eller: "Hold deg unna,
ellers ødelegger jeg livet ditt og ryktet ditt på nettet."
Var ikke det utspekulert, og også kjempegøy?
Sønnen min Jaxson med X lærte meg hvordan man gjør. Han bruker det på skolen.
Til han ble utvist helt uten grunn...
Hvorfor gjorde du det? Jeg vil ikke at du skal gjøre sånt.
- Jeg prøver bare å hjelpe deg. - Du hjelper meg ikke.
Du har egentlig aldri hjulpet meg.
La meg bare sjekke.
Du sier at det var Jennifer 2, som nå er savnet, som truet Chelsea?
Det stemmer.
Sa du det til henne?
Du får ikke med deg poenget.
Vi var venner på skolen. Ikke som jeg og Jenniferene.
Men ekte venner.
Vi må ta en prat.
Hun hadde ikke blitt noe monster.
Hun var bare ensom og usikker og angret på så mye. Som alle oss andre.
Unnskyld.
Hun ba om unnskyldning.
Det var ikke lett, men jeg er glad vi snakket ut.
Kom her.
Men ikke så glad for klemmen.
Er Xavier oppe? Hvor er han? Har dere sett ham?
Er han oppe? Har noen sett ham? Var det han som gjorde dette?
Det går bra.
- Jeg er våt. Og bukseløs. Igjen. - Vi finner et håndkle.
Hallo, Zoë. Jeg vil snakke med deg når jeg har snakket med Xavier.
STB. Det betyr "straks tilbake".
Straks tilbake.
Jeg tror han er død.
Så du drepte ikke Xavier.
- Nei. - Men du sa du hadde noe å tilstå.
Det har jeg.
Da jeg fant ut at Brett var utro,
tenkte jeg at jeg ville ende i fengsel for å ha knivstukket ham.
Alle kan klikke. Det sa du også.
Du er rusa. Nå er du ditt indre dophue. Det er sånn det er.
- Jeg skjønner. - Nei, jeg er ikke rusa.
Historien kan vinkles, så hvem som helst kan ha gjort dette.
Men den kan også vinkles slik at ingen av oss har gjort det.
Så du sier at ingen drepte Xavier.
Han er jo død.
Og alt peker mot din kjære Aniq.
Noen drepte ham.
Men jeg tror ikke det var Aniq.
Og det tror jeg ikke du tror heller.
Jeg ber deg bare gi ham sjansen til å bevise det.
Culp, hva sa jeg om det der?
- Jeg er opptatt. - Jeg avslutter dette nå.
Sjefens ordre. Du er tatt av saken.
Ha det, lillegutt. Uansett, tilbake til dette.
Og jeg mener alvor.
Du sladret.
Der røyk suveniren din.
Tekst: Trine Haugen