האמנית הצעירה, שמעתי עלייך הרבה. כולם מדברים עלייך.
את מוכנה לשאת באשמה במקום החבר שלך, אניק.
את באמת בטוחה שזו לא אני?
לא. אני בכלל לא בטוחה. אבל זו את?
קורה לך לפעמים שאת מרגישה שיש בתוכך "את" מסוימת,
שהיא האדם שתמיד רצית להיות?
ויש גם "את" שמעולם לא חשבת שתהיי
ושאת לא מאמינה שהיא את?
זה היה מבלבל, והלכתי לאיבוד.
יש לי וידוי. - שככה יהיה לי טוב.
אמרת את מילות הקסם. ספרי הכול מההתחלה, חומד.
טוב, אז...
בניגוד לשאר הנוכחים כאן הלילה,
לא היה לי מוזר לבוא לתיכון שלנו.
- זואי -
הרגשתי כאילו מעולם לא עזבתי.
אין לך מושג כמה פעמים הלכתי במסדרון הזה.
ארבע שנים של תיכון.
החצאית שלך קצרה מדי.
עשר שנים כמורה לאמנות וכחברת הנהלה בביה"ס.
החצאית שלך קצרה מדי.
אוי ואבוי, נהייתי גב' קרנווינקל עכשיו?
פעם הייתי כיפית.
- טרמפ -
זואי הכיפית.
ואיפשהו בעומק המוח המבולגן שלי, היא עדיין שם...
- זואי הכיפית -
מוכנה להוריד שוטים של ייגר מהפופיק של החיים.
אז הערב שחררתי אותה.
- חומות של תקווה -
- ברוכים השבים מחזור 2006 -
תני לי לצאת.
לא, לא...
וואו. הייתי דחוסה שם מהיום שנכנסת להיריון.
אלוהים אדירים. יש! אני הולכת לפצות על זמן אבוד.
הם גדלו?
כן, הגביע גדל בחצי מידה, אבל החזייה סוחבת הרבה משקל כבד.
- לעשות משהו מביך לראות את הזריחה -
הכנתי רשימת דברים שאני רוצה שנעשה הלילה.
ברור שהכנת רשימה. למה היא קרועה באמצע?
הרגשתי שנהג המונית שופט אותי.
וכשהוא לא הסתכל הדבקתי את הדף מחדש.
הבאת נייר דבק למסיבה?
אני מביאה נייר דבק לכל מקום.
אל אלוהים. אני לא מאמינה שאנחנו אותו אדם.
זה משהו שאמור להדאיג אותי?
אה, לא, לא... אני רק ממחיזה את הקונפליקט הפנימי שלי.
אז זה אמור להדאיג אותי?
לא.
את נוהגת לדבר עם עצמך ולענות על שאלות?
זו רק מטפורה.
"לגנוב קישוט שולחן."
משעמם. - "רק אם הוא בטוב טעם."
"מספר שש: לשתות ישר מהבקבוק."
זה כיף.
"מספר שבע: להתמזמז עם מישהו שבכל מצב אחר לא היית מתמזמזת איתו."
גועל נפש. "בכל מצב אחר?" לא.
טוק טוק. סליחה. - אח שלי.
אני לא מסכים לזה. זואי, את לא חייבת לעשות את זה.
אבל אני כן חייבת, קצת.
כן, את חייבת להיות כאן כי את נמצאת בחקירה עכשיו.
שנינו יודעים שלא עשית כלום.
שנינו לא יודעים.
אולי היא מסתירה משהו...
יודע מה? תעוף מכאן.
אסור לך בכלל להיות כאן עכשיו.
טוב. - אתה חשוד.
תסגור את הדלת כשאתה יוצא. תכבד את ההליך, אחי!
אתן, זואיות,
שתיכן תצטרכו לדבר מהר יותר. קדימה. - טוב.
ענה לטלפון שלך.
מה עם הטלפון שלי? - ענה לטלפון שלך.
לענות לטלפון שלי?
התקשרתי לטלפון שלך ואת שלי השארתי באולפן.
כך נוכל להאזין מהטלפון השני.
אתה גאון. אתה גאון.
אתה גאון. - ששש. דבר בלחש.
- אניק -
עשרה אחוז סוללה? איך אתה חי בכלל? אתה פסיכופת?
בטח יש כאן איזה אלף מטענים. בוא נמצא אחד.
תוכנית טובה. - כן.
אם נהיה רחוקים מדי, האוזניות לא יעבדו. - כמו שנינו.
כן.
בוא נמצא מטען יחד. - תנסח את זה מחדש.
הלילה היה אמור להיות הלילה של זואי הכיפית.
טוב, תקשיבי, כלבה. אולי תיתני לי לנהוג הערב?
את דוחפת לי את הראש. - זה הראש לי.
לא. - אני יודע רק
שכשאני צריך להשתין, כואבות לי הביצים. - ברט?
היא יכולה לראות אותי?
אני אטפל בזה.
איפה מגי?
היא עם ורוניקה.
זה הלילה שלי.
הלילה שלי. - כן, וזו פגישת מחזור גם שלי.
אז פשוט...
ו...
ככה בדיוק הוא נשמע לי.
כאילו הוא מפליץ מהפה? - כן. אז פגשת אותו?
טוב, צאי מזה.
היי, זואי.
אוי... - אלוהים. אניק.
מצטער על זה. אני לא מודע לכוח שלי, כנראה.
זה אניק. הוא די מקסים, נכון?
כן, מקסים כמו כרטיסי הברכה שמגי נותנת לך ביום האם.
כן, נתראה בפנים.
די, נו. הוא תמיד היה כזה חמוד, ועשינו צחוקים בשיעור כימיה ודיברנו על...
לא. זה הלילה שלי,
ואנחנו לא ננהל שיחה נעימה
עם הבחור הנחמד והמהוגן. - היי.
פעם עשינו שטויות מטופשות רק משום שיכולנו. וזה היה כיף.
אז היום נתפרע ונמצא את הגבר הכי חתיך והכי כיפי והכי טיפש במסיבה
ונתנשק איתו בכל הכוח.
זואי! כל כך טוב לראות אותך. - כל כך טוב ומדהים.
בנות, חיכיתי לערב הזמן המון המון זמן.
זוכרות את נשף הסיום?
אני מתה כבר להתעדכן איתכן ולהשתכר כמו פעם.
לא...
כלומר, אין מצב. למה לא סיפרתן לי?
לא ידענו איך לספר לך.
או מתי יהיה הזמן המתאים.
כי החיים שלך בזבל עכשיו. - במיץ של הזבל.
אני הולכת לשתות, כי אני לא בהיריון ואני יכולה לעשות מה שבא לי.
מצטערת. ביי. אוהבת אותך, אחות. - אוהבת אותך.
מה זה? מה הם עושים?
אה, כן, זה הפרצוף שאנשים עושים לנו עכשיו.
הם לא יודעים איך לדבר על הגירושים,
ולכן הם עושים פרצוף כזה עם עיני כלבלב עצובות
כאילו אנחנו ילדה בת חמש שנפל לה הגביע של הגלידה.
מה שלומך? את בסדר?
אני לא מסוגלת לדמיין מצב כזה.
איך מגי מתמודדת עם הכול?
אם בעלי יעזוב אותי, אני אתאבד.
אבל את לא. אל תעשי את זה. לא.
זה לא כיף. - ברוכה הבאה לעולם שלי.
טוב, יודעת מה? כמו בנשף הסיום, ניצור לעצמנו את הכיף שלנו.
חכי רגע. מה את עושה?
"הולך למועדון ועושה סקס
הדי-ג'יי הוא הכר שלי ומוזיקה היא המיטה"
היי. לא, זה בסדר, וולט.
רגע.לא. זה לא ברשימה. אנחנו לא יודעות לשיר.
"לו יכולתי לחזור בזמן
לו יכולתי למצוא דרך
הייתי לוקחת בחזרה את המילים שפגעו בך
והיית נשאר"
יש!
"לו יכולתי לחזור בזמן
לו יכולתי למצוא דרך"
חתיך. כיפי. טיפש. - על מה את מדברת?
הוא שאיתו אנו נתמזמז.
יוג'ין? הוא אותו תימהוני שהיה בתיכון רק עם חוזה פרסום של סניקרס.
כן, אבל הוא מפורסם.
נשים משליכות את עצמן לרגליו.
איכס. אנחנו לא גרופי.
לא. אנחנו אמנית כמוהו. הוא יוצר אמנות, נכון?
תגדירי "אמנות". - והוא זוכה לשבחים.
זה לא מה שאנחנו רוצות?
אולי. אני לא יודעת מה אני רוצה.
"עשו כבוד בואו לפגישת המחזור"
אלוהים אדירים! - "עכשיו"
זה השיר הלא נכון.
אוי, לא. אנחנו צריכות להציל אותו, נכון? - "הצוואר שלי
הגב שלי מריון ברי לקח קראק"
זוכרים אותו? - כוכב רוק סקסי עושה לנו עיניים.
את צריכה להתמקד.
"הצוואר שלי"
תודה לאל.
חשבתי שהיא שרה אליי.
זה בסדר, אחי. - חייבת להודות שהיה כיף עם אקזבייר.
גם איתי כיף.
לרגע אחד לפחות.
האמת היא שאני קצת בלחץ.
אני אמור להתחיל להצטלם לאיזה סרט ענקי. סרט חשוב מאוד.
הבעיה היא שאני צריך ללמוד את הצחוק של הדמות לפני הצילומים.
אני רוצה שהוא יהיה אותנטי מאוד, כמו...
טוב, איך זה נשמע? התאמנתי קצת.
מה לעזאזל?
הוא נכנס לגמרי לדמות.
את... עכשיו את. אני רוצה ללמוד ממך.
בסדר. זו התחלה בסדר. אהבתי. אבל אולי חזק וגדול יותר.
את יודעת, כאילו אמרתי משהו נורא מצחיק.
חזרי לחדר שלך. אני מפלרטטת.
אשמח לדבר איתך מהפה שלי לאוזן שלך.
שיגעון. הוא היה מעוניין בנו.
היי. כלומר, היי.
נראה לך שהצוואר שלך והגב שלך ושאר גופך יהיו מעוניינים בהדרן?
לא, עדיף שאשאיר את השירה לאקזבייר.
אבל אני שוקל לפשוט את החולצה.
עכשיו את צוחקת צחוק טבעי?
אני אשכרה נהנית.
אלליי. הציצים האלה מתבזבזים עלייך.
- מחזור 2006 אז ועכשיו... -
- מלך הנשף -
- האחד והיחיד שלך -
- טבעת היא לנצח -
- זואי, ברט ומגי -
- האבא של בתך! -
אני עוד לא מוכנה לזה. אולי פשוט נלך הביתה?
לא. לא ייקחו אותי... - את יודעת,
תמיד רציתי לראות את חדר המורים.
תביא בקבוק, אני אביא את המפתח.
משהו חריף, לא כמו יין.
בקבוק מתברג.
אוי, לא.
בואי נלך.
זה יהיה מדהים. אתה מצטייר כמנצח.
חנוני אבל מגניב. חתיך אבל גם "אין דברים כאלה." אתה מבין אותי?
כל הערב רדפתי אחריה לכל מקום.
בכלל לא שמתי לב מה באמת קורה איתה.
זו לא אשמתך. לא ידעת.
שלום, חתיך.
היי. מה שלום כולם...
אני מדבר על המטען. - כן, אני...
אלוהים אדירים! - כן, כן, כן. וולט.
לא, הוא תפוס. 28 אחוז. פחות מ-30 זו גסות רוח.
בחיי, אתה מואשם ברצח ובכל זאת לא תנתק טלפון מהמטען?
אף אחד לא ישים לב. צ'יק צ'ק. - בסדר.
תודה. - היי. היי. מה קורה?
הטלפון של יספר ייכבה תכף.
אוי, באסה. אז ככה.
כמו שאתם רואים, של עם פחות מ-30 אחוז וזה למעשה התקן האוניברסלי.
פחות מזה זו גסות רוח. - מקובל עליי לגמרי.
אבל שלנו עם פחות מחמישה אחוז ואנחנו במצב חירום.
סליחה, אבל אולי נוכל לחבר אותו? - אז ככה.
ג'ניפר 2 מוטלת באיזו תעלה... - בסדר. אנחנו מבינים.
מנסה לשלוח לי מסרון. והטלפון שלי שבק. - נמצא משהו אחר.
מגניב שאת עובדת כאן עכשיו.
כן. מגניב.
כן. חלטרתי כמורה מחליפה אחרי הקולג' כדי להרוויח כסף
בזמן שעבדתי על תערוכת אמנות
ואז קיבלתי כיתת אמנות משלי.
ואז הציעו לי להיות סגנית המנהלת,
ומה הייתי אמורה לעשות, אתה יודע?
זה מה שרצית באמת?
כן. אולי? - לא.
לא. - אני מניחה... לא יודעת.
- גלו את התשוקה שלכם -
יש לך השפעה טובה על עיצוב ביה"ס. - ציירתי את זה עם התלמידים שלי.
הייתה לי תוכנית שלמה, אבל ברגע שאנשים אחרים מעורבים,
שום דבר לא עובד כמו שחשבת שיעבוד.
אבל זה מה שנפלא בזה.
כן? - כי היית צריכה לחיות עם השגיאות.
זה תמיד מאלץ אותך ללמוד מהלכים חדשים.
הוא בכל זאת די חמוד בתאורה הזאת.
אוי, לא. - זואי, בדיוק האדם שדיברתי.
שחיפשתי. כדי לדבר.
אופס.
לא. אנחנו לא עושות את זה עכשיו. - לא. אנחנו לא עושות את זה אף פעם.
חכי. אני צריכה לומר את מה שאני אומרת.
את יודעת...
תתרחקי ממני!
- זואי הזועמת! -
מה זה היה?
אה, כן. יש בי חלק קטנטן רגזן שמתפרץ כשמתגרים בי.
כדאי ש... - הם יסתדרו.
וואו. זה מריח בדיוק כמו שחשבתי שיריח.
כמו נייר ישן רטוב.
אה, כן. זה גראס.
- אמרו לא לסמים! -
תלמידים עדיין מביאים כוכבי נינג'ה ודילדואים?
יש דברים שלא משתנים. זה דווקא מקסים.
סמים. - חכי רגע, חלקם מהולים ב...
אפשר למחוק את זה מהרשימה.
רשימה? איזו רשימה?
כל הדברים שרציתי לעשות הערב. זה טיפשי. אני יודעת.
את צוחקת? אני מת על רשימות.
אלא מה.
איזה פרא אדם.
את מרגישה את זה כבר?
אתה תדע כשאני ארגיש. אני אדם שונה לגמרי...
בסדר. בסדר. חשבת פעם...
- זואי הסטלנית -
איך בתוך תוכנו כולנו ילדים אבודים שמחפשים את הרחם?
פגישת המחזור הזאת היא פגישת חזרה לרחם.
אוי, לא. שכחתי מה קורה כשאנחנו לוקחות סמים.
כאילו אני כל מיני גרסאות שונות שלי, נכון?
אז האם זו "אני" אני או הצגה שלי?
עכשיו את חד-משמעית מסטולה.
בכל אחד יש יותר מדבר אחד, נכון?
אבל עכשיו שחיי משתנים כל כך, קשה לי להחליט איזו "אני" להיות.
את יודעת, מה שאני אוהב בחדרי בריחה, ברמה עמוקה יותר,
היא שהם גורמים לך להרגיש תקוע, אפילו חסר תקווה.
אבל בסוף כל אחד מוצא את הדרך החוצה.
חוץ מכמה שחקנים מ"מינסוטה וייקינגס" שהיו פעם.
זה עמוק כל כך, אחי.
את יודעת שתמיד הייתי מאוהב בך בתיכון, נכון?
מה? לא היה לי מושג.
זה היה די ברור.
מה הוא עושה?
אוי ואבוי. כוננות אדומה. הוא חותר לנשיקה.
אני בעד שנלך על זה.
מה הלב שלך מרגיש?
אני בעד, אבל רק אם זה לא אומר שאנחנו
תקועות איתו כל הלילה.
אימא! - מגי?
מה את עושה כאן?
מצב חירום במשפחה.
זה שקר גמור. - בהחלט.
התקשרתי לברט איזה אלף פעמים, אבל אין תשובה.
מה?
- זואי אימא דובה -
- איפה האבא האידיוט שלה?! -
- שמור על ילדת האדם שלי עד שאמצא אותו ואוכל אותו! -
יש לי שאלה אלייך.
אם מגי לא הייתה מופיעה שם...
היית מתנשקת עם אניק?
זה רלוונטי לחקירה?
זה מבסס הלך רוח. - טוב.
וכן, אולי אני קצת סקרנית. אני רוצה לדעת.
אני לא יודעת.
למען האמת, התנשקתי עם אותו גבר מגיל 17.
אוי. - המראה של פה שונה מתקרב אליי,
היה... ממש מוזר.
חשבתי לעצמי, "אולי אהיה ממש גרועה בלנשק מישהו אחר?"
אני לא יודעת איך להטות את הראש,
או אם אלך על השפה עליונה או על השפה התחתונה או אם אני רוצה בכלל.
הפה שלו היה פתוח או סגור? - השני.
אז הוא ניגש אלייך ככה? - כן.
כן. זה אומר שהוא מחבב אותך.
כי אם הם עושים ככה... הם רק רוצים להשחיל אותך.
שיט. אני חושב שקולפ עוקב אחרינו.
אלוהים. כל האביזרים שלו, אחי.
זה מ"יאצי - הסרט". ליאצי הזה לא ציפיתי!
אחי, תרגיע. אני מנסה להקשיב. - כן, כן.
זו הביוגרפיה של אקזבייר שלא יצאה לאור, "איי אקס". מעניין אם הוא מזכיר אותי בה.
מה?
זה המקום היחיד שלא הרשו לנו להיכנס אליו
כשהתקנו את הציוד האורקולי. הוא כמעט נראה כמו חדר פניקה (ממ"ד).
אוי, לא!
מה עשית? - כן. נראה לי שאנחנו בחדר פניקה.
אני לא שומע כלום. - אין קליטה בטלפון.
הצילו! הצילו! - בטוח שאנחנו בחדר פניקה.
תפסיק להגיד "חדר פניקה".
זה המקום הכי בטוח שיכולנו להיות בו.
לא רוצה להיות במקום הכי בטוח. אני רוצה לשמוע את השיחה הזאת.
אז עדיף שלא תהיה בחדר פניקה. - יספר, אני אוהב אותך.
אבל אם עוד פעם תגיד "חדר פניקה", אני אתחרפן.
בסדר, פשלה שלי. - תודה.
אבל אנחנו בחדר פניקה.
מה? איפה לעזאזל...
ההיפופוטמים הרעבים מאוד, נפל להם בורג.
אתה לא מפעיל חדר בריחה? עזור לנו לברוח מהחדר הזה.
יספר, זה לא עובד ככה.
אל תעשה את זה.
ככה אני עושה כשאני חושב. - טוב.
תראה את זה. רואים משהו. בוא תראה.
זה משהו. תראה את זה.
אתה יודע לקרוא שפתיים?
כן. לגמרי. רוצה שאקרא? - כן, בבקשה.
טוב. השיניים שלי. השיניים שלי.
זואי, מה את חושבת על אניק? אחי, מה את חושבת על אניק?
אני אוהבת... אני אוהבת מרק. לדודה שלי יש כפכפים משונים.
הכפפה של "המבורגר הלפר"...
תגיד שאתה לא יודע לקרוא שפתיים.
אני כן יודע. תן לי רגע.
אז מצאתי את ברט, הצלחתי לא לטרוף אותו חי,
ואז ניסיתי פשוט להמשיך את הערב.
- קח אותה הביתה או שאחטיף לך! -
בסדר.
את צריכה ללכת הביתה? - מה פתאום.
זואי הכיפית היא הקובעת ובפעם האחרונה שזה קרה,
בסוף הלילה אדם זר צבע לי את השיער מאחורי חנות נוחות.
אז בוא נלך למסיבה המאוחרת.
בסדר. איך תגיעי לשם?
כי יש לי גלגלים. ובזה אני מתכוון למכונית שלי.
זואי! בואי טוסי איתי.
יש! כיף!
הנשים קודם.
תודה, אדוני.
אנחנו לא יכולות להבריז לאניק.
בואי כבר. זה ברשימה.
- פעילות שלא עשיתי מעולם -
בואי תעלי.
אניק?
אז את עדיין אמנית, או...
אלוהים! הוא זכר. איזה חמוד הוא.
יודעת מה? אני מת על הזבל שלך.
אחיותיי האמנית, הוא מת על הזבל שלנו.
תודה. נעים לשמוע את זה ממך.
היי. שימי לב, תקשיבי לזה.
אולי תעצבי את עטיפת האלבום הבא שלי. - באמת?
טוב, תגידי לי אם זה רעיון גרוע לדעתך.
כלומר, ברור שלא. אבל נניח שאני טיגריס...
- אקזבייר -
אבל הפרווה שלי היא כסף.
ואני בידיים של תינוק סקסי ענקי.
ונניח שלתינוק יש קעקוע על כל הזרוע של הפנים שלי.
אבל זה לא סתם תינוק שמן רגיל,
אלא תינוק סקסי עם עצמות לחיים וכזה, את יודעת?
והוא כזה, את יודעת... הוא חטוב.
אני רוצה שאנשים יביטו בו ויחשבו, "וואו! התינוק הזה מטפח את הגוף שלו."
הצילו.
אני לא יודעת איך להסיט את השיחה בעדינות מהמקום שהיא נמצאת בו עכשיו.
אולי נפעיל את גלאי העשן?
"ביי ביי בירדי"?
זו ההצגה שהכי אהבתי מההצגות שהעלינו. וואו, אתה שומר את הפוסטר?
אני שומר אותו כדי להזכיר לעצמי איזה חננה אפס הייתי.
כי עכשיו אני קונרד בירדי, לא פחות.
כוכב ההצגה, בובה.
האמת היא שהכוכב הוא אלברט, החנון שכותב שירים.
היא לא נקראת "ביי ביי אלברט".
וואו. את זוכרת את זה?
ברור שאני זוכרת. אהבתי את ההצגות האלה.
זה כל כך מצחיק, נכון?
בתיכון היית הרבה מעל הליגה שלי, ועכשיו...
"את בליגה שלי"
וואו, זה קורה. - מה קורה?
מילים לשיר.
"התגברתי על כך שהייתי מתחתייך
רוצה להיות מתחתיי?
היית מעל הליגה שלי אבל עכשיו נכנסת ללבי"
אז מתי תרצה דוגמה של הגרפיקה לאלבום?
אני יכולה להכין לך סקיצה.
כן, לא משנה.
הקטע של העיצוב היה אמירה של "אכפת לי", כי אכפת לי,
אבל בעצם זו הייתה דרך להביא אותך לכאן.
לפעמים נשים מתביישות להגיד לי,
"אני רוצה לשכב איתך, אקזבייר." כי אני מפורסם, נכון?
לכן אני תמיד מנסה להקל עליהן
ולתת להן תירוץ לבוא לחדר השינה שלי.
אני רגיש במובן הזה.
אוי, לא. מה נעשה?
אני לא יודעת. תעשי משהו.
ברט? - אל תתקרב לאשתי.
שברת את מגדל השרימפס בברנדי שלי?
אני... - איפה...
- איפה הבת האנושית שלי? -
היא אצל ההורים שלי. היא בסדר גמור. תירגעי.
להירגע?
להירגע? אני אהרוס...
הוא לא שווה את זה, רגזני.
זואי? - זואי?
הטלפון בשני אחוז.
חייבים לצאת מכאן. - תשתדל לא להיכנס לפניקה.
כפתור.
הבלש קולפ, הבלש קולפ.
קולפ. זה קולפ. היי. - קולפ?
אל אלוהים. מה אתה עושה כאן?
אני יכול לעזור לכם, רבותיי?
אין צורך. אנחנו בסדר. אתה בסדר? - כן, אני בסדר.
הכול טוב. - אנחנו בסדר.
אני רואה שאתם חולקים אוזניות. למה אתם מאזינים?
סתם נעימות.
נעימות? זה מטורף. אני אוהב נעימות.
למה בדיוק אתם מאזינים? איזו מוזיקה?
לא חושב שתאהב את הנעימה הזאת. היא יותר כמו...
זה כמו...
ואז... ואז...
ואז החתול... - נכון, יש שם חתול.
הייתי נותן הכול כדי להאזין לזה עכשיו.
אם לא אכפת לכם לתת לי סיבוב על האוזנייה.
אתה בטוח? זה לא כל כך היגייני.
היא באוזן. היו לי דלקות אוזניים. - אני יכול לנגב אותה.
אכלתי מאכלים שיוצרים שעווה.
אני אנגב אותה, חבר'ה. - בסדר.
בסדר.
בטח. כן. בסדר. - יש הרבה שעווה.
מנגב אותה.
בבקשה. הוא ניגב אותה.
אני לא שומע כלום.
כי הטלפון כמעט שבק ועכשיו הוא שבק.
אין סוללה. - אה, כן.
לכן יצאנו. הלכנו לחפש מטען.
זה מטורף. יש לי מטען. למה לא ביקשתם?
למה לא ביקשנו עזרה משוטר בסיטואציה מלחיצה?
אני יודע. אולי בגלל כל ההיסטוריה האנושית?
בסדר. קחו את המטען אם אתם צריכים.
תודה רבה. וגם... תודה.
טוב לראות אותך. - גם אותך.
ואני מבסוט מזה שאתה אוהב נעימות.
ואז ברט עשה משהו שתמיד תהיתי אם הוא מסוגל לעשות.
אני פשוט... לא חשבתי שהוא יעשה אותו באמת.
אני מצטער.
מה הוא אמר? - מה?
ניסיתי לשכנע אותך שאת משוגעת כי את לא רוצה להישאר נשואה לי.
ואני רוצה שתדעי שאת לא משוגעת.
זה לא מספיק טוב. אני לא מספיק טוב. לא בשבילך.
אולי לא אצליח לזכות שוב בלב שלך,
אבל אעשה הכול כדי לזכות שוב באמון שלך.
אולי לא הכול אמור ללכת כמו שחשבנו שילך.
ואנחנו יכולים פשוט... לחיות עם הטעויות.
זה תרנגול הודו או עיט?
אנחנו התחתנו עם זה.
שנלך למצוא את ההוא שלנו?
לאיזה "הוא" את מתכוונת?
הוא שבאמת ובתמים מצחיק אותנו.
אניק. - כן.
מה? - הם מאזינים לתשאולים שלך.
לא יודע איך, אבל נשבע לך... - אולי נדבר אחר כך?
אני באמצע משהו וזה מתחיל להיות עסיסי.
טוב. איפה היינו?
היי, פקד. זה קולפ.
מצאת בסוף את אניק?
כן, מצאתי אותו. אבל הייתה בעיה אחת.
אוי, לא. יש לו גיטרה.
למה אתם חושבים שאנחנו אוהבות גיטרות?
כי זה קצת נכון?
זואי! זואי, זואי, זואי, זואי... את יודעת, דברים לא נאמרו.
אבל לא אתן לעצמי לבטל את הדברים שנאמרו, שנאמרו...
שהיו אמורים להיאמר, כי הם היו אמורים... הייתי אמור לומר אותם.
את מלאך. מלאך בים של קקי.
ואני הולך לשיר שיר מיוחד. טוב? רציתי לשיר אותו קודם
אבל זו הדלת האחרונה שלי שפתוחה, ונסגרת ונפתחת...
אוי, לא. על מה הוא מדבר? - לא יודעת. זה מבאס.
לשיר הזה יש היסטוריה ארוכה. והוא הולך ככה בערך.
אוי, לא. המכנסיים שלי.
הערב הזה היה כישלון מוחלט.
סליחה, אני. אני חוזרת לכלוב החרטה הקטן שלי.
נתראה שוב בתחילת משבר אמצע החיים.
חכי.
את ניצחת, טוב?
נתת לי לנהוג, והסעתי אותנו ישר לבור.
לא הבור הזה. זה הבור שלך. אני מתכוונת לדביל שלמעלה.
אבל זו בדיוק הבעיה.
כל הלילה רדפנו אחרי כל מי שמצאנו כדי שיעזור לנו לעשות חיים,
אבל אנחנו לא צריכות אותם כדי לעשות חיים. אנחנו צריכות זו את זה.
זה ממש עמוק.
אני מקשיבה.
הכנתי רשימת דברים לעשות, לעזאזל. בואו נעשה אותם.
כולן למען אחת, ושיזדיינו כולם.
את חושבת שמותר לך...
- תחזיק מעמד! -
איזה כיף!
"ההיפופוטמים הרעבים מאוד, נפל להם..."
אופס.
טוב, נגמר הכיף. כמעט הרגנו מישהו.
זה היה ברשימה?
אני יודעת שלא תמיד יש לי חלק גדול ב"אנחנו",
אבל אולי לא בריא לשחרר את זואי הכיפית רק אחת לשבע שנים.
זואי הסטלנית המעצבנת צודקת.
לא נוכל כולנו להיות מופרדות כל הזמן, כי בסוף נשתגע.
כן, כן, כן!
- אימא צריכה לצאת לבלות. -
חיבוק עצמי?
ילדונת, נורא חבל לי שלא הספקנו לבלות יותר ביחד,
אבל חשוב לי שתדעי שתמיד אשמור עלייך, טוב?
שלחתי לצ'לסי מסרונים אנונימיים מטורללים
מרגע שהגענו, בנוסח "שמרי מרחק, או ש..."
או כזה, "שלא תעזי להתקרב
או שאני אהרוס את חייך ואדאג שיבטלו אותך באינטרנט."
נכון שזה ממש ערמומי מצדי, וגם קורע מצחוק?
בני ג'קסון, שכותבים באקס, לימד אותי לעשות את זה.
הוא משתמש בזה בבית הספר כל הזמן.
עד שהשעו אותו בלי שום סיבה...
למה עשית את זה? אני לא רוצה שתעשי את זה. בכלל.
אני רק מנסה לעזור לך, בובה. - את לא עוזרת.
במחשבה שנייה, אף פעם לא עזרת לי.
אני רוצה להבין.
את אומרת שג'ניפר 2, שנעדרת עכשיו,
היא זו שאיימה על צ'לסי.
נכון.
אמרת לה?
לא. את מפספסת את הנקודה.
היינו חברות בבית הספר. לא כמו עם הג'ניפריות.
היינו ממש חברות.
אנחנו צריכות לדבר.
אז דיברנו. והיא לא נהפכה למפלצת.
היא הייתה בודדה וחסרת ביטחון ומלאה חרטה. כמו כולנו.
אני נורא מצטערת.
היא התנצלה על הכול.
זה לא היה קל, אבל אני שמחה שדיברנו.
בואי הנה.
אני פחות שמחה שהיא רצתה להתחבק.
- "סקא-פה-דיאם" -
אקזבייר למעלה? איפה הוא? ראיתן אותו?
הוא למעלה?
מישהו ראה אותו? הוא עשה את זה? הוא עשה את זה?
זה בסדר. זה בסדר.
אני רטוב ובלי מכנסיים. שוב. - נביא לך מגבת. הכול יהיה בסדר.
שלום, זואי. אני רוצה לדבר איתך, אחרי שאשוחח עם אקזבייר.
בי-אר-בי. זה "אני כבר חוזר."
אני כבר חוזר.
אני חושבת שהוא מת.
אז את לא הרגת את אקזבייר.
לא. - אבל אמרת שיש לך וידוי.
יש לי.
אני מודה שכשנודע לי שברט בגד בי,
ישר חשבתי שאלך למאסר עולם על שדקרתי אותו 137 פעמים.
כי כל אחד מאיתנו עלול להישבר. את בעצמך אמרת.
את מסטולה. את הסטלנית עכשיו. זה מה שקורה.
בסדר. אני מבינה. - לא, אני לא מסטולה.
אם מספרים את הסיפור בצורה מסוימת... כל אחד מאיתנו יכול היה לעשות את זה.
אבל אם מספרים אותו בצורה אחרת... אף אחד מאיתנו לא עשה את זה.
את אומרת שאף אחד לא הרג את אקזבייר.
כי הוא מת.
וכל הסימנים מצביעים על החבר שלך, אניק.
מישהו הרג אותו.
אבל אני לא חושבת שזה אניק.
ואני די בטוחה שגם את לא חושבת ככה.
כל מה שאני מבקשת זה שתיתני לו הזדמנות להוכיח את זה.
לעזאזל, קולפ. מה אמרתי לך?
אני באמצע... - אני מפסיק אותך עכשיו.
זו הפקודה של הפקד. את משוחררת מהתפקיד.
אחי, ביי.
בכל אופן, נחזור לענייננו.
ואני רציני.
אתה הלשנת.
תשכח מהמזכרות שלך.
תרגום: גלית אקסלרד