Kunstnikunäitsik. Olen sinust palju kuulnud, kõik räägivad sinust.
Oled end Aniqi nimel korralikult tanki pannud.
Olete kindel, et mina pole süüdi?
Ei, ma ei ole selles üldse kindel. Aga kas sa oled süüdi?
Kas tunnete vahel, et teie sees on teinegi mina?
Inimene, kes olete alati olla tahtnud?
Ja veel üks mina, kelleks te kunagi saada ei tahtnud
ja ei suuda uskuda, et saite siiski?
Päris segane värk. Ma ei saanud aru.
Ma pean midagi üles tunnistama. - Sa kurat!
Laususid just võlusõnad. Alusta algusest, kullake.
Olgu. Niisiis…
Erinevalt kõigist teistest siin
ei tundnud ma end täna koolimajas veidralt.
Ma poleks nagu iial lahkunudki.
Ma ei teagi, mitu korda ma sellest galeriist läbi tulnud olen.
Neli aastat keskkooli.
Seelik on liiga lühike.
Kümme aastat kunstiõpetuse õpetaja ja juhtkonna liikmena.
Seelik on liiga lühike.
Issand, kas muutusin pr Kranwinkle'iks?
Kunagi olin ma lõbus.
Lõbus Zoë.
Ja kusagil mu ajusopis on ta ikka veel olemas.
LÕBUS ZOË
Valmis elu nabaaugust Jägermeisterit jooma.
Niisiis lasin ta täna õhtul välja.
SHAWSHANKI LUNASTUS
TERE, 2006. AASTA LEND!
Lase välja.
Oh ei.
Ah sa raks! Olen olnud seal lõksus alates päevast, mil sa rasedaks jäid.
Püha issand. No nii! Ja nüüd tuleb kaotatud aeg tasa teha.
On need suuremad?
Jah, pool korvi, aga suurema töö teeb ära rinnahoidja.
TEE MIDAGI PIINLIKKU NÄE PÄIKSETÕUSU
Panin kirja, mida täna tegema peaksime.
Ei no muidugi. Miks see pooleks tõmmatud on?
Uberi-juht vaatas mind halvustavalt.
Aga pärast teipisin selle uuesti kokku.
Oota. Sa võtsid peole teibi kaasa?
Igale poole võtan.
Püha issand. Uskumatu, et me oleme üks ja sama inimene.
Kas ma peaksin mures olema?
Ei-ei. Väljendan lihtsalt oma sisemist konflikti.
Ja selle pärast peaksin muretsema?
Ei.
Kas sa räägid iseendaga tihti ja vastad oma küsimustele?
Ei, see oli lihtsalt metafoor.
„Pätsa laualt kimp. Kui see on maitsekas.“ - Igav.
„Joo otse pudelist.“
Jube lõbus.
„Suudle isikut, keda sa muidu ei suudleks.“
Rõve! „Isikut“? No ei.
Kopp-kopp. Vabandust. - Mees!
Pean vahele astuma. Zoë, sa ei pea seda tegema.
No natuke ikka pean.
Jah, sa pead siin olema, sest oled praegu osa uurimisest.
Me mõlemad teame, et sina ei ole süüdi.
Ei tea me midagi.
Ta võib varjata…
Kuule, käi õige välja.
Kahtlusalusena ei peaks sa siin olemagi. - Olgu.
Uks kinni. Austa protsessi, semu!
No nii, Zoëd.
Rääkige kiiremini. - Hästi.
Vasta.
Millele? - Vasta telefonile.
Oma telefonile?
Helistasin sulle, enda oma jätsin stuudiosse.
Et saaksime pealt kuulata.
Geniaalne. Sa oled geenius.
Geenius oled. - Sosista, eks?
Ja sina oled idioot. Akut 10%? Kuidas sa nii elad? Psühhopaat oled?
Siin on kindlasti tuhat laadijat. Otsime.
Hea plaan. - Jah.
Distantsilt kõrvaklapid ei toimi. - Nagu meie sõprus.
Jah.
Otsime koos laadijat. - Halb võrdlus.
Tänane õhtu oli mõeldud Lõbusale Zoële.
Kuule, mõrd. Lase täna õige mind rooli.
Nügid mu pead. Ei! - See on minu pea.
Pekki. - Tean vaid,
et mu munad valutavad, kui kusema pean. - Brett?
Kas ta näeb mind?
Tegelen sellega.
Kus Maggie on?
Veronica hoiab teda.
See on minu õhtu.
Minu õhtu. - Ja ka minu kokkutulek.
Nii et lihtsalt…
Ja…
Täpselt nii ta kõlaski.
Nagu oleks suu peeretanud. - Näen, et olete kohtunud.
Olgu, saa üle.
Tere, Zoë.
Jessas. - Issand, Aniq!
Anna andeks. Ma ei teagi vist, kui tugev ma olen.
Aniq on siin. Ta on jätkuvalt üsna nunnu, eks?
Jah, sama nunnu kui Maggie emadepäevakaardid.
Jah, kohtume siis sees.
No kuule. Ta oli alati nii armas. Viskasime keemiatunnis nalja ja…
Ei. Täna on minu õhtu
ja ma ei mõtlegi vestelda
toreda turvalise poisiga. - Hei!
Varem tegime ju igasuguseid lollusi, lihtsalt pulli pärast. Ja meil oli lõbus.
Nii et otsime üles selle peo kõige kuumema, lõbusama ja lollima poisi
ning paneme temaga tatti.
Zoë! Nii tore sind näha. - Nii tore ja võrratu.
Tüdrukud, ma olen seda õhtut nii kaua oodanud.
Lõpuballi mäletate?
Ajame juttu, joome ennast maani täis…
Ei!
Tähendab, ei või olla! Miks te mulle ei rääkinud?
Me ei osanud.
Ega leidnud sobivat aega.
Sest su elu on täiesti pekkis. - Täiesti.
Ma lähen nüüd jooma, sest mina ei ole rase ja võin teha, mida tahan.
Kahju! Tšau! Kallis oled! - Musi!
Mis nüüd? Mida nad teevad?
Meid vaadatakse nüüd sellise näoga.
Nad ei tea, kuidas lahutusest rääkida, ja teevad hoopis kurva kutsu nägu,
nagu oleksime viieaastane, kes just jäätise maha pillas.
Kuidas sul läheb? On kõik kombes?
Ei kujuta ette, et mina midagi sellist läbi teeks.
Kuidas Maggie hakkama saab?
Kui minu mees mind maha jätaks, tapaksin end.
Aga mitte sina. Sina ära tee seda. Ei.
See pole üldse lõbus. - Tere tulemast minu maailma.
Tead mis? Teeme ise oma elu lõbusaks, nagu lõpuballil.
Oota. Mida sa teed?
Ööklubis käimine ja seks
DJ on mu padi ja muusika mu voodi
Kuule! Ei, pole midagi. Walt.
Oota. Ei-ei. Seda kirjas ei ole. Me ei oska laulda.
Kui saaksin vaid aega tagasi pöörata
Kui see mul õnnestuks
Võtaksin tagasi kõik sõnad Mis sulle haiget tegid
Ja sa jääksid siia
Võimas!
Kui saaksin vaid aega tagasi pöörata
Kui see mul õnnestuks
Kuum. Lõbus. Loll. - Millest sa räägid?
Isikust, keda me kohe suudlema hakkame.
Eugene? Ta on ikka samasugune veidrik, ainult et nüüd on tal ketsimüügileping.
Jah, aga ta on kuulus.
Naised viskuvad talle kaela.
Rõve. Me ei ole groupie.
Ei, oleme kunstnik. Tema on ju ka, eks?
Mis on „kunst“? - Ja teda hinnatakse. Seda me ju tahamegi?
Võib-olla. Ma ei tea, mida ma tahan.
Austage seda Seda kokkutulekut tasub külastada
Püha issand. - Kohe
See on vale laul.
Oh ei! Peaksime ta päästma, eks? - Mu kael
Mu selg Marion Barry kräkki tõmbas
Mäletate teda? - Rokkar teeb meile silma.
Sa pead keskenduma.
Mu kael
Tänu taevale!
Arvasin, et ta laulis mulle.
Pole viga. - Tunnistan, et Xavieriga oli lõbus.
Minuga on ju ka.
Vähemalt hetkeks.
Ma olen tegelikult stressis.
Mul seisab ees tähtis filmiroll, väga oluline linateos…
Paraku pean ma enne võtete algust tegelaskuju naeru ära õppima.
Et see oleks tõetruu, nagu…
Olgu, kuidas kõlab? Olen pisut harjutanud.
Mida põrgut? - Tõeline meetodnäitleja.
Proovi nüüd sina. Tahan sinu käest õppida.
Olgu. Algus seegi, mulle meeldib. Aga äkki, nagu, kõvemini ja hoogsamalt?
Nagu oleksin öelnud midagi hirmus naljakat.
Mine oma tuppa, üritan flirtida.
Ajame juttu. Minu suu, sinu kõrvad.
Tore! Me meeldisime talle.
Tere. Või noh, hei.
Kas su kael, selg ja kõik muu on ehk lisaloost huvitatud?
Ei, peaksin vist laulmise Xavierile jätma. Aga särgi võiksin küll seljast võtta.
Nii et nüüd tuleb loomulik naer välja küll?
Mul on päriselt lõbus.
Oh issand, sa ei vääri selliseid tisse.
2006. A LEND SIIS JA NÜÜD
BALLIKUNINGAS
SU ELU ARMASTUS
SÕRMUS SEOB IGAVESEKS
SINU LAPSE ISA!
Selleks ma küll valmis ei ole. Kas peaksime koju minema?
Ei, ma ei lase end… - Olen alati õpetajate tuba näha tahtnud.
Sinu poolt pudel, minult võtmed.
Ja midagi kanget, mitte mingi vein.
Keeratav kork.
Oh issand.
Lähme siis.
Võrratult läheb. Oled endast hea mulje jätnud.
Nohiklik, kuid lahe. Kuum, kuid samas… Oh sa püss! Saad aru?
Olen Zoët terve õhtu taga ajanud, märkamata, mis temaga üldse toimus.
Pole sinu süü, sa ei teadnud.
No tere, iludus.
Hei. Kuidas kõigil…
Rääkisin laadijaga. - Jah, ma…
Püha issand! - Jajah. Walt.
Ei, see on kinni. 28%? Alla 30 on lihtsalt ebaviisakas.
Jessas. Sind kahtlustatakse mõrvas, aga telefoni sa välja ei tõmba?
Keegi ei märka. Tee kähku. - Olgu.
Aitäh. - Tšau. Mis toimub?
Yasperil saab aku kohe tühjaks. - Jama. Aga vaadake,
nagu te näete, ei ole mul 30% täis. Ja see on üldtunnustatud piir.
Alla selle on ebaviisakas. - Saan aru.
Aga meil on alla 5% ja see on hädaolukord.
Äkki võime laadija võtta? - Kuula nüüd.
2. Jennifer lebab kusagil kraavis… - Olgu, selge.
…üritab mulle sõnumit saata… - Leiame midagi muud.
Lahe, et nüüd siin töötad.
Jah. Jube lahe tõesti.
Jah. Töötasin raha teenimiseks abiõpetajana,
üritasin kunstnikuna läbi lüüa.
Sain oma kunstiklassi.
Siis pakuti direktori asetäitja kohta. Ja tundus, et seda ma tegema peangi.
Kas sa tahtsid seda teha?
Jah. Võib-olla? - Ei.
Ei. - Ma vist ei teagi.
LEIA OMA KIRG
Sisekujundust oled küll parandanud. - Maalisin selle koos õpilastega.
Mul oli plaan paigas, aga kohe kui asjasse sekkuvad teised inimesed,
ei lähe miski nii, nagu ise arvasid.
Aga sellepärast asi nii tore ongi.
Jah? - Pead elama koos oma vigadega.
See sunnib sind uusi lahendusi leidma.
Selles valguses on ta üsna nunnu.
Oh ei. - Zoë! Just sind ma rääkida tahtsingi.
Otsimiseks. Ei, rääkimiseks.
Ei, seda me praegu küll ei tee. - Ei-ei. Me ei tee seda kunagi.
Oota. Ma pean ütlema, mida ma ütlen.
No tead…
Hoia minust eemale!
VÄIKE RAEVU-ZOË!!!
Kes, kurat, see veel oli?
Aa jaa. Mul on tilluke raevukas külg, mis tuleb välja, kui provotseeritakse.
Kas peaksime… - Neil pole häda.
Oh sa! Täpselt selline lõhn, nagu ma ette kujutasin.
Nagu vana märg paber.
Jajah, see on kanep.
EI UIMASTITELE!
Lapsed toovad ikka kooli viskenuge ja dildosid?
Mõned asjad ei muutu kunagi. See on omamoodi iluski.
Narkootikumid! - Oota, mõned sisaldavad…
Tõmba see nimekirjast maha.
Nimekirjast? Mis nimekirjast?
Nimekiri asjadest, mida täna teha tahtsin. Tobe, ma tean.
Nalja teed? Armastan nimekirju.
Ei no muidugi.
Metsik mees.
Tunned juba midagi?
Kui tundma hakkan, muutun sootuks teiseks ini…
Olgu-olgu. Nagu, oled sa kunagi mõelnud…
PILVES ZOË
…et sügaval sisimas oleme me kõik eksinud lapsed, kes otsivad üska?
See kokkutulek on nagu üska naasmine.
Oh issand! Unustasin, et ma pärast uimastite pruukimist selliseks muutun.
Nagu, minust on nii mitu erinevat versiooni. Eks?
Nii et, nagu, kas see on mu päris-mina või see mina, keda ma etendan?
Olgu, nüüd oled küll pilves.
Igaühes on midagi enamat, mitte vaid üks asi. Eks?
Aga nüüd, kui mu elu nii palju muutub, ei tea ma, milline mina ma olema peaksin.
Sügavamal tasandil meeldivad põgenemistoad mulle seepärast,
et jätavad mulje, et oled lõksus, isegi lootuseta.
Aga lõpuks leiab igaüks väljapääsu.
Igaüks peale mõne Minnesota Vikingsi liikme.
See on nii sügavamõtteline, mees.
Tead, et olin sinusse keskas armunud?
Mida? Mul polnud aimugi.
See oli üsna ilmne.
Mida see tüüp teeb?
Issand. Hoiatus! Ta tahab suudelda.
Mina ütlen, et proovime.
Mida su süda ütleb?
Olen nõus, aga ainult siis, kui me tervet õhtut koos temaga veetma ei pea.
Emme! - Maggie?
Mida sa siin teed? - Perekondlik hädaolukord.
Valetab, kurat. - Muidugi.
Helistasin Brettile tuhat korda, ta ei vasta.
Mida?
EMAKARU-ZOË
KUS TA LOLLAKAS ISA ON?!
VALVA MU INIMLAST, KUNI MA MEHE NAHKA PISTAN!
Üks küsimus.
Kui Maggie välja ilmunud poleks…
Kas sa oleksid Aniqi suudelnud? - Kas see mõjutab uurimist?
See näitab sinu meeleolu. - Olgu.
Ning jah, võib-olla olen ma ka pisut uudishimulik. Tahan teada.
Ma ei tea.
Ausalt öeldes olen 17. eluaastast saati sama meest suudelnud.
Pagan! - Nii et teistsugust suud lähenemas näha
oli… väga veider.
Mõtlesin: „Äkki ei oskagi ma kedagi teist suudelda?“
Kuidas oma pead kallutada?
Kas valida ülemine või alumine huul? Kas ma tahan seda üldse?
Oli ta suu lahti või kinni? - Viimane.
Nii et nõnda? - Jah.
Jajah, siis sa meeldid talle.
Jah, sest niimoodi tehes tahavad nad vaid keppi.
Kurat! Culp jälitab meid vist.
Püha issand! Nii palju rekvisiite.
See on filmist „Yahtzee“! „Seda ma küll oodata ei osanud.“
Rahune, üritan kuulata. - Jajah.
See on Xavieri ilmumata jäänud elulooraamat „IX“. Kas ta mainib mind ka?
Mis asja?
See on ainus koht, kuhu meid ei lastud,
kui me AV-seadmeid paigaldasime. Üsna paanikatoa moodi.
Oh ei!
Mida sa tegid? - Jah, olemegi paanikatoas.
Ma ei kuule midagi. - Levi ei ole.
Appi! - Täitsa kindlalt paanikatuba.
Ära korruta seda.
Mees, see on kõige turvalisem paik.
Ma ei taha turvalist paika. Tahan vestlust pealt kuulata.
Siis paanikatuba ei sobi. - Yasper, armastan sind,
aga ütle seda veel kord ja ma plahvatan.
Olgu, minu viga. - Aitäh.
Aga me oleme paanikatoas.
Mis asja? Kuhu kuradi kohta nad…
Need näljased jõehobud on end puha segi kamminud.
Sul on ju põgenemistuba. No aita meil siit siis põgeneda.
Yasper, see ei käi nii.
Lõpeta see.
See aitab mul mõelda. - Olgu.
Vaata seda. Siin on midagi.
Midagi toimub. Vaata. - Kas sa oskad huultelt lugeda?
Jah, 100%. Kas kohe? - Jah, palun.
Olgu. Oo, mu hambad! Mu hambad.
Zoë, mida sa Aniqist arvad? No mida tast arvad?
Mulle meeldib… puljong. Mu tädil on veidrad flopid.
Hakklihamaitseaine kinnas.
Sa ei oska huultelt lugeda. - Oskan küll. Oota veidi.
Niisiis leidsin ma Bretti üles ega pistnudki teda elusast peast nahka.
Ja siis üritasin lihtsalt õhtut nautida.
VII LAPS KOJU VÕI LÖMASTAN SU!
Olgu!
Pead koju minema? - No kurat, ei!
Täna otsustab Lõbus Zoë. Kui see viimati juhtus,
veetsin õhtu Circle K taga ja üks võõras värvis mul juukseid.
Nii et lähme järelpeole.
Olgu. Kuidas me sinna jõuame?
Mul on käru olemas. Pean silmas oma autot.
Zoë! Tule lenda koos minuga.
Jah! Lõbus!
Daamid esimesena.
Aitäh, härra.
Me ei saa Aniqi maha jätta.
Tule, see on su nimekirjas.
PROOVI MIDAGI UUT
Hüppa peale.
Aniq?
Oled sa ikka kunstnik või…
Püha issand, ta mäletab! Ta on nii armas.
Tead mis? Su looming meeldib mulle täiega.
Ta on ju ka kunstnik. Talle meeldib.
Tähendab, aitäh sulle. Väga armas, et sa nii ütled.
Hei, kuula seda.
Võiksid järgmise plaadiümbrise kujundada. - Päriselt?
Ütle, kui see sinu arust halb mõte on. Ei ole. Nimelt võiksin olla tiiger,
aga karva asemel on, nagu, raha.
Ja ma olen suure kuuma tite süles.
Ja titel võiks olla terve käsi mu nägu täis tätoveeritud.
Aga see poleks tavaline paks titt.
Kuum hoopis. Põsesarnad ja värki. Eks?
Ja ta on, nagu, täiega musklis.
Et inimesed vaataksid teda ja ütleksid: „Ohoh, see titt hoolitseb oma keha eest.“
Appi!
Kuidas juhtida vestlus eemale sellest… no mis iganes see on.
Äkki paneme tuletõrjealarmi tööle?
„Bye Bye Birdie“?
See oli näiteringis mu lemmik. Sa hoiad seda ikka seinal?
Ainult et meenutada endale, milline äpu ma siis olin.
Sest nüüd olen ma kuradi Conrad Birdie ise, raisk!
Show' peategelane, musi.
Peategelane on tegelikult laululooja Albert.
Pealkiri ei ole „Bye Bye, Albert“.
Sa mäletad seda?
Loomulikult. Ma jumaldasin neid etendusi.
Jube veider, eks?
Keskkoolis olid sa, nagu, minu jaoks liiga hea, aga nüüd…
Enam ei
Hakkas peale. - Mis nimelt?
Laulusõnad.
Sain üle sellest Et sa olid minust parem
Kas sa tahaksid olla minu all?
Olid minu jaoks liiga hea Kuid nüüd leiad tee mu südamesse
Millal seda plaadiümbrise kujundust siis vaja on? Võiksin visandi teha…
Jah, mida iganes.
See kunstivärk oli, nagu… No ma hoolin sellest küll,
aga tahtsin su vaid siia meelitada.
Tead, naised ei julge alati öelda:
„Ma tahan sinuga seksida, Xavier.“ Sest ma olen ju kuulus, eks?
Üritan asja nende jaoks lihtsamaks teha, andes magamistuppa tulemiseks põhjuse.
Olen selline tundlik tüüp.
Oh ei! Mida me teeme?
Mina ei tea. Tee midagi.
Brett? - Hoia mu naisest eemale!
Lõhkusid mu krevetitorni ära?
Kuule, ma… - Kus on…
KUS MU INIMTÜTAR ON?!
Mu vanemate juures. Kõik on hästi. Rahune.
„Rahune“?
„Rahune“? Ma hävitan…
Ta ei ole vaeva väärt, Raevuke.
Zoë? - Zoë?
Akut on kaks protsenti.
Me peame välja saama. - Ära paanitse.
Oi, nupp.
Culp! Uurija Culp.
Culp. Culp tuli. Hei. - Culp?
Püha taevas. Mida te siin teete?
Saan aidata, härrased?
Pole vaja. Kõik on hästi. Eks? - Muidugi.
Hästi on. - Hästi.
Näen, et jagate kõrvaklappe. Mida kuulate?
Lihtsalt mussi. Jah.
Mussi? Pöörane lugu. Ma armastan mussi.
Millist muusikat täpsemalt kuulate?
Ilmselt ei meeldiks see teile. See on pigem nagu…
Jah, nagu…
Ja siis… Ja…
Ja siis kass, nagu… - Jah, kass on ka.
Tahaksin seda täiega kuulata. Kui mulle kõrvaklappi laenata raatsite.
Olete kindel? See on üsna ebahügieeniline.
Mul on vahel kõrvapõletik. - Pühin puhtaks.
Toit tekitab kõrvavaiku.
Puhtaks pühin, mehed. - Olgu.
Hästi.
Olgu. Jah. - Väga palju kõrvavaiku.
Juba pühin.
Vaat siis, pühkiski.
Midagi ei kuule.
Sest aku hakkas tühjaks saama ja nüüd saigi.
Täitsa tühi. - Jah.
Tulimegi tegelikult välja laadijat otsima.
Uskumatu, mul on laadija. Miks te ei küsinud?
Miks me pingelises olukorras politseinikult abi ei palunud?
Ei teagi. Inimkonna ajaloo tõttu ehk?
Olgu. Võtke laadija, kui vaja. - Suur tänu teile. Ja see… Aitäh.
Tore oli näha. - Teid ka.
Vahva, et teile muss meeldib.
No ja siis tegi Brett midagi… Olen alati mõelnud, kas ta suudaks seda.
Ma ei arvanud lihtsalt, et ta selle kunagi päriselt ära teeb.
Anna mulle andeks.
Mida ta ütles? - Mis asja?
Panin su arvama, et oled hull, kui ei taha abielus olla.
Aga sa ei ole hull.
See ei ole piisavalt hea. Mina ei ole piisavalt hea. Sinu jaoks.
Su südant ma ehk tagasi ei saa,
aga teen kõik, et võita su usaldus.
Ehk ei peagi kõik minema nii, nagu me alguses arvasime.
Ja me võime lihtsalt oma vigadega koos elada.
Kas see on kalkun või kotkas?
Ja me abiellusime temaga.
Kas peaksime selle isiku üles otsima? - Kellele sa vihjad?
Isikule, kes meid südamest naerma ajab.
Aniqile. - Jah.
Mis on? - Nad kuulasid su jutuajamisi pealt.
Ma ei tea, kuidas, aga ausõna… - Räägime hiljem.
Mul on üks asi pooleli ja just läheb huvitavaks.
Olgu. Kuhu me jäime?
Kapten, Culp siinpool.
Kas sa leidsid Aniqi siis üles?
Jah, leidsin. Aga oli üks probleem.
Oh ei, tal on kitarr.
Miks meile meeste arust kidrad meeldivad? - Sest meeldivadki ju?
Zoë! Zoë, Zoë, Zoë. Tead, on asju, mis on ütlemata jäänud.
Aga ma ei lase endal tagasi võtta asju, mis öeldi, ja öelda…
No need tuli välja öelda. Sest need… Ma öelsin need nüüd välja.
Sa oled ingel. Ingel pasameres.
Ja ma laulan sulle erilise loo. Eks? Tahtsin juba enne laulda,
aga see on mu viimane uks, mis on avatud ja sulgub avali.
Oh ei. Millest ta räägib? - Ei tea. Jube nõme.
Sellel laulul on pikk ajalugu ja see kõlab umbes niimoodi.
Oh ei, mu püksid!
See õhtu oli täielik katastroof.
Anna andeks, mina. Lähen oma kahetsustepuuri tagasi.
Näeme siis keskeakriisi ajal.
Oota.
Sinu võit.
Lubasid mu rooli ja ma lõpetasin kraavis.
Mitte selles, see on sinu kraav. Räägin ülakorruse mölakast.
Selles asi ongi.
Ajasime terve õhtu taga inimesi, kes aitaksid meil lõbutseda,
aga me ei vaja neid. Lõbutseda saame ka isekeskis.
Vaat see on sügavamõtteline.
Ma kuulan.
Kurat võtaks, ma koostasin nimekirja. Asume seda täitma.
Kõik ühe eest, teised käigu persse!
Kas sa peaksid ikka…
PEA VASTU!!
Vahva.
Need näljased jõehobud on end puha…
Olgu, lõbu on läbi. Oleksin äärepealt kellegi tapnud.
Oli see nimekirjas?
Tean, et ma ei ole, nagu, alati osa „meist“,
aga pole vist kuigi tervislik Lõbusat Zoët vaid iga seitsme aasta tagant välja lasta.
Tüütul Pilves Zoël on õigus.
Me ei saa kogu aeg lahus olla, muidu läheme hulluks.
Jah-jah-jah!
EMMELE KULUKS VABA ÕHTU ÄRA.
Iseenda kalli?
Pisike, nii kahju, et me täna nii vähe koos olime,
aga tea, et mina toetan sind alati.
Olen Chelseale hullumeelseid anonüümseid sõnumeid saatnud.
Terve õhtu. Näiteks: „Ära tule või muidu…“
Või „Hoia eemale, raisk,
muidu hävitan su elu ja lasen sind netis tühistada.“
Ma olen jube kaval ja samas hirmus vaimukas, eks?
Seda õpetas mulle mu poeg Jaxson, X-iga.
Ta tegi seda koolis kogu aeg.
Kuni ta vähimagi põhjuseta õppetööst kõrvaldati.
Miks sa seda tegid? Ma ei taha seda. Üldse.
Üritan lihtsalt aidata, musi. - Sa ei aita mind.
Tegelikult pole kunagi aidanud.
Saan ma õigesti aru? Väidad siis, et 2. Jennifer, kes nüüd kadunud on,
ähvardas Chelseat.
Just nii.
Kas rääkisid Chelseale?
Te ei saa aru.
Me olime keskkoolis sõbrad. Mitte nagu mina ja Jenniferid,
vaid ehtsad sõbrad.
Peaksime rääkima.
Rääkisimegi. Chelsea ei olnud koletiseks muutunud.
Ta oli lihtsalt üksik ja ebakindel ning tulvil kahetsust. Nagu me kõik.
Mul on nii kahju. - Ta palus kõige pärast vabandust.
Lihtne see polnud, aga tore, et me rääkisime.
Tule siia.
Kallistus nii tore ei olnud.
Kas Xavier on üleval? Kus ta on? Olete näinud?
Üleval?
Nägite teda? Kas tema tegi seda? - Rahune.
Olen märg. Ja püksata. Jälle. - Leiame rätiku, pole viga.
Tere, Zoë. Tahan sinuga rääkida. Aga kõigepealt räägin Xavieriga.
BRB. Tähendus: tulen kohe tagasi.
Tulen kohe tagasi.
Ta on vist surnud.
Nii et sina ei tapnudki Xavieri?
Ei. - Aga tahtsid midagi üles tunnistada.
Tahangi.
Tunnistan, et kui ma Bretti kõrvalehüppest esimest korda kuulsin,
mõtlesin ausalt, et pussitan teda 137 korda ja lähen vangi.
Sest igaüks võib murduda. Teie sõnad.
Sa oled pilves. Praegu oled sa see pilves tüdruk. Selles asi ongi.
Olgu, saan aru. - Ei, ma ei ole pilves.
Kui lugu sobivast vaatepunktist rääkida, võib ükskõik kes meist süüdi olla.
Aga kui sama lugu teistmoodi esitada, ei teinud seda keegi meist.
Tahad öelda, et keegi ei tapnud Xavieri.
Aga ta on surnud.
Ja kõik märgid viitavad su sõbrale Aniqile.
Keegi tappis ta.
Aga ma ei usu, et Aniq.
Ja ma olen üsna kindel, et teie ei usu ka.
Palun vaid, et te laseksite tal seda tõestada.
Kurat, Culp. Mida ma ütlesin?
Mul on pooleli… - Nüüd on kõik.
Kapteni käsk. Oled kohustustest vabastatud.
Tšau-plau, poika.
Jätkame.
Ja mul on tõsi taga.
Kitumas käisid.
Meenetest jääd ilma.
Tõlkinud Triin Jürimaa