Aniqu.
Piky piky, já už jdu.
Vím, že máte něco za lubem,
ale já taky.
Jsem na vaší straně.
Musíte mi věřit, Aniqu,
ať jste, kde jste.
Ahoj, kapitáne. Ještě nespíš?
Germain za hodinu přistane.
Pošli mu svůj report ještě před tím.
No, kapitáne, jeden nám pláchnul
a před 15 lety byla jakási party, o které jsem si jistá, že je motivem…
Měla jsi už být hotová.
- Ale já… - Hned to ukončete.
Neohrožuješ jen svoji kariéru, ale také svého parťáka.
No tak, toho mlaďocha do toho netahej.
Vím, že to není můj případ, ale…
Slib mi, že mu to za hodinu pošleš.
Slibuju, že mu to pošlu…
…až to vyřeším.
- Ty jsi tu s někým mluvila? - A ty?
Prosím, nezabij mě, ale pořád nemůžeme najít Aniqa.
- Co teď? - A co Jennifer 2?
Hlídka se vrátila od jejího domu. Nikdo tam nebyl.
Sakra! Dochází nám čas.
Musím zjistit, co bylo na té party.
Afterparty
Tak, vážení, uděláme si takovou malou odbočku do roku 2006.
Jo! Do roku Psa.
Kdo mi chce povědět, co se na té party na Den svatého Patrika stalo?
Já.
Pozor, židle!
Když ji shodíš, zase ji zvedni. To je takové rčení.
Promiň, kdo vlastně jsi?
Jmenuju se Walt! Walt Butler.
No jo, ta obsluha.
Walte, dochází nám led.
To jako fakt? Byli jsme spolu celý večer.
Pokaždé když vidím nulu,
přetvořím si ji ve své hlavě na srdce.
Na srdce…
Nalil jsem panáky.
Dva panáky.
Dal tam víc ledu.
Říkal jsem si, jestli…
Byl jsem s váma v autě!
Všechny vás zabiju!
To je Brett? Ahoj.
Vy si to nepamatujete?
Ne.
Jo! No tak.
- Jste Walt, že? - Jo.
Byl jste před 15 lety na té party?
Ne asi. Tu party jsem pořádal u sebe doma.
Já u tebe nikdy nebyla.
Já tě tam viděl.
Kde jste byl?
Já jsem v jedné místnosti odpočíval pod hromadou kabátů.
O co jsem přišel?
Tenhle pán mi právě povídal
o té party na Den svatého Patrika před 15 lety.
Aha! Jo.
Chtěl jsem udělat party, jakou byste si pamatovali.
Chtěl jsem oslavit Den svatého Patrika a totálně se zmatlat chlastem.
Co?
- Tak jdeme. - Ne!
Pardon. Chci to říct všem a tady.
Jo, tak povídejte, vy kocoure.
Vteřinku.
Den svatého Patrika 2006.
Tak.
Den svatého Patrika 2006.
Bože. Byla to doba velurových overalů,
Britney a K-Feda.
A ten rok jsem začal jen tak pro zábavu vyrábět med.
STŘEDNÍ ŠKOLA
To ráno byl pěkný bzukot.
Leckoho přijali na vysokou, šlo o naši budoucnost.
A nejlepší bylo, že rodiče odjeli z města.
Parťákovi Brettovi z chemie jsem řekl: „Rozhlas, že bude party.“
Dnešní party všechny odvaří.
S kým to mluvíš?
Máš úkol z latiny?
Ne. Myslíš, že Berkeley zajímá, jestli dělám úkoly z latiny?
Dostal ses na Stanford. Můžeš se flákat.
Sleduj. Pryč s tím!
- Já na tom dřel, takže… - Jo.
Bože, koukněte na Eugenea. Myslí si, jak je s tím svým novým autem hustej.
Ale no tak. Prachy ti koupí leccos,
ale charisma fakt ne.
Je to moje chyba.
Řekl jsem, že jestli máme s kapelou něco dokázat, musíme vylepšit image.
- Proč má na espézetce „Xavier“? - Je to jeho prostřední jméno.
Omylem jsem mu řekl, že to zní alternativně.
- Proč jsi to udělal? - Nevím. Hned jsem toho litoval.
Nechápu, proč ses rozhodl s ním hrát.
Dal mi svůj novej demáč. Je to popovej odpad.
Možná by sis měl dělat svoje.
Jste každej úplně jinej.
Já vím, to se snažím říct,
ale nevím, kdy mu říct, že se musíme rozdělit.
Vím, že si myslí, žes mu zabral místo na Stanfordu.
- No jo, no. - Kluci.
Hej, kluci, počkejte.
Všimli jste si mojí nové káry?
Jo, je…
Koupil mi ji táta.
Za to, že jsem na Stanfordu na čekací listině.
Říkal, že je pro protekční děcka těžký se tam dostat.
Mají plno míst pro stipendisty a tak, takže…
No jasně.
Je těžký být privilegovaný, že, Eugene?
Jo, vlastně si teď říkám Xavier.
Fakt, jo?
Vidíš tu espézetku?
- Jo! - To je díky tobě, kámo!
DEN SV. PATRIKA NOSTE ZELENOU
Po přijetí mi narostlo sebevědomí.
Na dnešní party možná řeknu Zoë, co k ní cítím.
Jo, jak říkám: V životě máš jenom jednu šanci.
- To říkáváš. - Říkám to teď pořád.
Řekl jsem: „Nechci nosit zelený oblečení, protože chci, abys mě štípla.“
Vtipný.
Hej, musíš se trochu odvázat.
Dneska bude party, bude to dobrý.
Koho to zajímá?
Už na ničem nezáleží.
Chelsea čeká úžasnej život, ale co budu dělat já?
„Co budu dělat já?“
Jsi přece Ned Conway.
Každá holka tě chce už od prváku.
Klidně ti je nechám.
Já pokukuju po někom jiným.
Vím, co tě rozveselí.
Běžím.
Jsem volnej! Házej!
Promiň, já tě neviděl, kámo.
- Jsem Walt. - Super.
- …jakože… - Ahoj.
- Chelsea! - Ahoj.
- Víme o tobě a Nedovi. Dobrý? - Ahoj.
Je to nanic. Ale dobrý.
Byl to přece ten nejoblíbenější kluk na škole, ne?
Nechápu, že ses s ním rozešla.
Sexy.
Už nějakou dobu jdeme každý jiným směrem.
A teď se doslova stěhujeme do jiných měst.
Vlastně na vejšku.
Přišlo mi to takhle lepší.
Dneska se pořádá party
a Ned tam určitě bude. Bude to mega divný.
Jsem smutná a je mi trochu špatně, jakože…
Můžeme dnes večer prostě předstírat, že se vás to netýká.
To je dobrý.
- Jasně. - Jo.
- Nás se to vlastně moc netýká. - Ne.
- My to zvládneme. - Jasně.
Je mi ale Neda líto.
- A tebe taky, samozřejmě. - Díky. Jo.
Nějak jsem ztratila chuť k jídlu, takže…
Chelsea.
Nemusely jste na ni být tak zlé.
Ona byla zlá na mě, ne?
- Kde ta party dneska je? - Brett říkal…
- Netuším. - …že u jeho strýce nebo kde.
Je to u mě doma.
Odposloucháváš nás?
- My si tady povídáme. - Pardon.
- Připadám si zneužitá. - No…
- Je divnej. - Chodí k nám?
Udělej mu pořádný řasy.
- Mám to udělat i tobě? - Jo. Prosím.
Jsi tak hezkej.
Díky, že jsi mě zkrášlila.
Není zač, Aniqu.
Bože! Počkat, já to chci taky.
- Taky? Tak ukaž. - Jo.
Nemám tak šikovné umělecké ruce jako ty, ale…
Nemyslel jsem si, že je to možný, ale jsi ještě hezčí.
- To se podívejme. - Děkuji.
- Rande. - Jo.
Půjdeš…
Půjdeš na tu party, která je u…
Myslím, že je u Bretta doma.
Jo, já se tě chtěla zeptat, jestli se tam chceš
- dneska sejít. Jo. - Jo. Chci.
- Fajn. - Fajn.
„Chceš se dneska sejít?“
- Slyšels to? - Půjdete spolu.
Jestli chceš, aby to všechno vyšlo, tak musíš…
…udělat hudební mix vyjadřující mé pocity.
- Jo. A vyhraješ. - Že?
Ty jo, Zoë, dneska ti to sekne.
Chce se mi z toho…
Bože můj!
- Co to? - Co?
To měl být vtip?
No…
- Dělal jsem, že mám orgasmus. - Super.
To byly kvasnice?
- Kvasnice. Oxid uhličitý. - Slyším je.
Chceš ubrousek?
- Jo, díky. - Promiň…
- Dobrý. - …že jsem ti překážel.
To nic, dobrý.
Jsem mixlá.
Mixlá? Co to je?
Ožralá a sjetá, přece.
Nevím, co s tebou.
Vítejte na mojí party v mým domě. Máme pizzu.
Kdo nemá rád pizzu, máme dušený maso.
- Chceš? - Ahoj! Ne, dík.
Ne? V pohodě. A ahoj. Skvěle jsem si pokecal se Zoë.
- Yaspere, ahoj! - Zoë, ahoj!
Už je tu Aniq?
Není, ale teď mi volal. Hned tu bude.
Super.
Až ho uvidíš, řekni mu, ať si mě najde.
Jo, jasně. Určitě. Rád jsem tě viděl.
- Čau. - Kde seš? Je tu Zoë.
Ptala se na tebe. Řekla mi, ať ti řeknu, ať si ji najdeš.
- Fakt? - Musíš okamžitě přijít.
Jo, už mám skoro hotovo.
ZOËTROPY OD A PO Z
Ten mix musí být dokonalej.
Je v tom tajná zpráva.
První písmeno každé písně dá dohromady A, N, I, Q, srdce, E, O, Z, takže…
Plýtváš mýma minutama. Co to meleš?
Hoď těma svýma krásnýma stehnama a mrštným jazykem,
nebo propásneš svoji šanci.
- No dobře, jdu. - Zatím!
Co to je?
WALTOVA BOŽÍ PARTY!
Můžu se k tobě přidat?
Ahoj.
- Slib mi, že to nikomu neřekneš. - Jasně.
Dvě Jennifer jsou krávy.
Bože. Jsou to hrozný svině.
Žárlí, jak dobře si vedeš díky tomu, že se rozhoduješ sama za sebe.
Jsem na tebe fakt hrdá, Chelsea.
Nechci ranit jeho ani nikoho jinýho.
- Snažím se zjistit, kdo jsem. - Chápu.
Nedokážu o sobě mluvit. Jedině s tebou.
Což je divný, protože ostatní o mně mluvit dokážou.
Srát na ně. Nastala chvíle, aby převzala otěže Zábavná Zoë.
Co chystáš?
- Vykouzlíme ti úsměv na tváři. - Jo.
Jde se kouzlit.
Tys nějak zvlčela.
Musí tady být někdo, kdo se ti líbí.
Ne, nikdo z kluků
ani z holek není můj typ.
- No, na to je vysoká. - Jo.
Stejný chyby, akorát s novýma lidma.
- Amen. - Stejný…
Ale ne.
Zoë, pověz mi, co se děje s Brettem.
Nic se neděje.
- Ale no tak. - Je hroznej balič.
Kdo je balič?
Bavíte se o mně?
Nemluvily jste o mým zadku?
Možná jo.
Zelenej bazén. Máme zelenej bazén.
Proč je tu údržbář bazénů?
Proč tam píše „MALT“?
To ne. „Malt.“ Sakra.
Můžu.
Dobrý.
Yaspere.
Skvělá party, co?
Že?
Co je? Jsi v pohodě?
Ty sis odbarvil vlasy?
Jo, ale nejsou odbarvený.
- Je to barva chard… - Super.
Spolu nám to fakt šlo.
Natočili jsme skvělý věci.
Ale pravdou je, že pop je jenom móda.
Ska je navždycky.
Koukni na svůj ohoz, od hlavy až k patě jenom pop.
Tohle se v těch hadrech dělat nedá.
Každej chceme něco jinýho.
Já ne…
Ale já myslím, že budeme muset naši kapelu rozpustit.
Cože?
Chci být sólo.
Takže budeš sám?
Aniq měl pravdu. Každej máme jinej styl.
To že řekl Aniq?
Ale slib mi, že zůstaneme kamarádi, jo?
Je to pro mě důležitý.
Budeme kámoši navždycky. Tak jo, brácho.
Jo. „Walt.“
Eugene? No…
Neviděl jsi tu někde Zoë?
Vyrobil jsem jí takovou… To je fuk.
Je tady fakt hodně lidí.
Za všechno můžeš ty!
Sakra.
- Co sakra děláš? - Co ty sakra děláš?
- Přijde ti to vtipný? - Běž…
Sakra.
To bylo… Bože.
- Počkat, co se stalo? Kdo to byl? - Nějaká nula spadla do bazénu.
Když je řeč o nulách… Mám dotaz.
Ty jedno pidi péro.
Ta bunda je nová!
No tak. Prosím!
Prostě…
Obsazeno! Zvracím!
Jde to horem i spodem…
Ne. Promiň.
Já viděl, co ti Eugene provedl.
A za tu slavnostní vodu můžu já. Za tu zelenou barvu.
No, donesl jsem ti tohle.
Ty si na party nosíš náhradní oblečení?
Tohle je můj dům.
A to jsi tady lepší tričko nenašel?
Jo. Můj malej divnej brácha je velkej jako ty.
Aha, tak díky. Díkec.
Myslíš, že se tu lidi baví, nebo…
Jasně.
Jen chci, aby se bavili, aby si mě všímali
a pamatovali si moje jméno.
- Vím, jak ti je. - Jo?
Když něco chceme, musíme se snažit.
Já měl u jedné osoby šanci.
Vyrobil jsem tady ten mix písniček.
Je tam všechno, co jí chci říct, ale nevím jak.
Proto tohle musím zachránit, než o tu šanci přijdu.
Hej…
Dám ti radu ohledně…
Ne!
Díky moc za tuhle party.
Není zač.
Slyšel jsem, že jdeš příští rok na designérskou školu.
Jo.
Tak to bych ti měl říct, že budeme sousedi.
Jak to myslíš?
Dostal jsem díky squashi stipendium na Brownovu.
- Počkat. To si děláš srandu! Fakt? - Ne. Jo.
Takže budeme příští rok v Providence?
Jo.
- Bože! Gratuluju! - Dobrý, co?
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Máš pěkný vlasy, Eugene. Fakt.
Díky. Teď si ale říkám Xavier.
- Proč? - Je to image, co se snažím vytvořit.
A daří se ti to. Koukni se, jak vypadáš. Máš styl.
Ta bunda je skvělá. Není ti vedro?
Jo, no, já nevím.
Prostě chci v životě něco dokázat.
- Chápeš? - Jasně.
Prostě…
Když hraju ve školních představeních
pana MacAfeeho, Corneliuse Hackla,
- tak davy šílí. - Jo.
Ale překvapivě jsem to pořád já.
- Jo. - Jo.
Eugene je ten, kdo si lidi myslí, že jsem.
Ale moje pravé já je Xavier.
Ty jo. Máš to fakt vymyšlený.
Jo, má to hloubku.
A navíc se moje kapela Skape Diem rozpadla.
Yasper si chtěl dělat svoje věci
a říkal, že jdeme každý jiným směrem a tak a…
- Nevím, co… - Bože.
Úplně to stejný jsem včera řekla Nedovi.
Je zajímavý, že si oba procházíme nějakým rozchodem.
- Asi jo. - Tak nějak.
Jo, ale fakt to není dobrý.
Stojí to za prd, ale dozvěděla jsem se o takovým léku.
Jde o tohle: Vezmeš alkohol
a dáváš si ho do těla, dokud se ho tam už víc nevejde.
- Jo, to jsem slyšel. - To je to…
- Musíme se ztřískat. - …co musíme udělat.
- Jo. Jdeme na to. Tak. - To je chytrý. Jo.
Je od Brettova strýce hezký,
že nám dal k dispozici svůj barák, když je v Kosovu.
- Šílený. - Ne!
Pardon. Chcete kelímky?
- Co? - Cože?
O co mu jde?
Jsem vlastně citlivej.
- Fakt? - Jo.
Když si vzpomenu na prarodiče, je mi smutno.
- Přišel jsi o prarodiče? - Ne, nic jim není. Mám je rád.
Jo.
Aniqu, já tě hledala.
Nemohla jsem tě najít. Měli jsme se sejít už dávno.
To je na dlouho, ale…
Ale dobrý, narazila jsem na Bretta
a řekl mi, že budeme na podzim na Rhode Islandu.
A taky bude mít auto. To bude hrozně užitečný.
Auta jsou fakt dobrý.
Třeba na silnice a tak. Udělal js…
Jo, jsem doopravdy ráda, že tam bude někdo, koho znám.
Myslím, že většinu nocí budeme trávit jedením
- v Louees. - …v Louees!
Už se nemůžu dočkat.
- Je to nonstop restaurace. - Nonstop. Jo.
Jsi v pohodě? Připadáš mi trochu mimo.
Jsem v pohodě, ale…
Došlo mi, že jsem měl něco udělat, ale už je pozdě.
Zajdu pokecat s Yasperem.
Bavte se a…
Promiň.
Já už… Tak zatím.
Jo, zatím.
Není to odbarvený, ale je to barva.
Chardonnay. Jo.
Tak na chardonnay.
Díky, chardonnay je nej.
Víš co?
Musím zpomalit.
- Jo? Dobře. - Jo.
Nachystám nám rundu vody?
- Jo, to bude fajn. - Dobře.
- Už to bude. - Ach jo.
Tak.
- Motá se mi hlava a… - Agua.
Bože. Promiň.
- Asi si potřebuju lehnout. - Jasně.
- Pomůžeš mi? - Mám ti p…
- Jo, potřebuju pomoct. - Jo, dobře.
- No tak jo. - Jo.
Když o tom tak mluvíš, ležení zní dost parádně.
- Myslím, že ložnice je tady. - Ta se hodí.
Chelsea?
To bude dobrý.
- Omluvte nás. - Pardon.
Jo.
- Nede, nekoukej na ně. - Bože.
To jsi neměl vidět.
Ti kreténi si tě nezaslouží.
Poskytl jsi jim svůj dům, bazén, archivní vína svýho táty,
svoje přátelství, popcorn…
„Viděls, jak tam běhal ten naháč?“
„Sakra. To byla zatím ta nejhustější věc, co jsem kdy viděl.
Viděl jsem jeho zadek.
Toho maníka obdivuju. To byla jeho party, že?“
„Jo, byla to ta nejlepší party vůbec.“
- Koberec. - Jo.
- Koberec na koberci. - Brettův strýc je bohatej.
- Opatrně. - To jsem nevěděla.
- A jsme tu. - Jo! Dobrý!
Nemůžeš pít na závrať, když máš stojáka.
To…
To bylo omylem.
Možná to bylo schválně.
Nevím, co to znamená, takže…
Promiň, ale co to děláš?
Líbám tě.
Protože vím, že Eugene by nikdy nic takovýho neudělal,
ale teď je tady Xavier.
Xaviera jsem právě potkala, a i s Eugenem
je to vlastně poprvé, co jsme se spolu bavili takhle dlouho.
- Prostě… - Ale…
Jsem fakt hrozně opilá.
Jsem taky fakt hrozně opilej.
Prostě jsme opilí.
Já nechtěla…
Já to takhle nemyslela.
Takže jsi mě jakože vodila za nos nebo…
Jak jako vodila za nos?
Říkala jsi, že se ti líbí moje bunda a vlasy.
Jo, bunda! No a?
- No jo, dobrý. - Nic jsem tím neslíbila.
No tak sis prostě odbarvil vlasy…
Je to barva chardonnay! Je to…
Je to chardon…
Ale, ale.
Co se tam stalo?
Dělal jsi to s Chelsea?
Jo, přeřízl jsem ji.
Hustý!
Jo, lezla po mně a já jakože:
„Ty jo. Jo, ty seš ale zvíře.“
Jo, bylo to jakože…
Ty krávo.
Chelsea a Eugene měli trojku s někým úplně cizím!
Jsem Walt.
Jo, byla to trojka.
Trojka!
Jo!
Ten Eugene je ale pitomec. Je to jeho chyba.
Zbytečně nikoho neobviňuj, jo? Pro něho to byl taky divnej večer.
Aha.
Pomalu.
Děláš velký bubliny. Dělej malinkatý.
V pohodě?
Leť, ptáčku!
Byli jsme úplně nazí.
Měl jsem na sobě jenom Purpurové srdce Brettova strýce.
- Strýce. - Jo, byla to pohoda.
Bylo to skoro patriotický.
Co se děje?
Tady ji máme.
Ahoj, couro, prý jsi šukala s Eugenem.
Bože. Cože? Sklapni.
Ty sklapni, ty prolhaná Moniko Lewinská.
Stojíš tady před svými kamarády
a snažíš se mi namluvit, že jsi to nedělala s Eugenem
- před těmi nejdůležitějšími lidmi… - Bože.
- To ne. - …v životě, Chelsea.
Přísahám bohu, poslední dobou jsi fakt divná.
Nešla jsi se mnou pracovat do obchodu s hadrama, jak jsi slíbila.
Kvůli tomuhle jsem měla ty obavy, ale tohle je ještě nechutnější. Eugene?
- Nic se nestalo. - Víš, co je na tom nejhorší?
To, co tím provádíš Nedovi, protože ten je úplně zdrcenej.
Jo, vypadá, že je fakt na dně, Jennifer.
Poslyš…
- Můj obličej a prsa! - Bože.
Moc promiň.
Hej, lidi, ona se tady pěkně ztrapňuje.
Bože. Tak jo.
Má to na šatech. Je mi z toho šoufl.
Počkej.
Brette, tys pro mě udělal mix písniček?
Jo, to jsem ti udělal.
Fakt?
Jo. Jsou tam písničky, co mi tě připomínají.
To asi děláš pro všechny holky, že?
Ne, tohle je poprvé.
A co tam je za písničky?
To je překvapení.
- Tak to pustíme. - Jo, tamhle.
- Jo. - Jasně.
- Bože. Těším se. - Jo.
Prosím, nestůj za hovno.
Hej…
Ta je moje oblíbená. Jak jsi to věděl?
Jsem přece balič.
A umíš tančit.
Tu písničku miluju.
- Já taky… Promiň. - Můj ty…
- Jo. - Ach jo.
Už se těším, až uslyším zbytek.
Já taky.
Až ten zbytek písniček uslyšíš.
Protože já už je znám.
- Fajn. - Jo.
Yaspere.
To je ale náhoda.
Jaká?
- To je Zoëina oblíbená písnička. - Hustý.
Je to znamení.
Dobrý.
Jsi ožralej, vole.
Drž se ode mě dál, Eugene.
Jsem Xavier. Nevím, jestli sis toho všiml,
ale Brett tu tvoji holku ocicmává.
Jo, kdybys neuklouzl a nespadl do toho bazénu, mohls to být ty.
Eugene.
Neposlouchej ho.
Dobrý, kámo?
Aniqu.
Jak na střední, co?
Proč máš na sobě župan?
A sakra.
Aniqu?
Ne…
Aniqu, co děláš?
Kamaráde?
Hej, vole. Aniqu, nedělej to.
Uklidni se.
- Ne, počkej. - Aniqu.
Bože můj! Brette!
Ty vole!
- Bože, ať toho nechá. - Nech ho. Moje auto to není.
Aniqu, co to provádíš?
Ses posral, ne?
- Nech toho! Dej… - Ne.
- Nervěte se! - Rvačka!
- To je dobrý. - Ne, udělej n…
- Oni si to vyřeší. - Bože.
Vyřešte si to, kluci.
- Jdeme na to? - Jo!
- Tak co? - Já tě zrakvím!
- Bože. - Ne!
- Nakopej mu prdel! - To ne!
- Tak co? - Tak se mě dotkni, ty sračko!
- Mlaťte se pořádně! - Ať toho nechají.
To je můj trik!
- Ty znáš můj trik! - Jdu po tobě!
Jak Za zvuků hudby. Tančíte, nebo se rvete?
To je blbá rvačka.
- Dej mu! - Ticho.
Tohle ubližuje všem.
Obejměte se!
No tak! Jsme kamarádi!
Co je?
Fízlové.
Aniqu, fízlové!
Ne, je v pohodě.
- Co to je? - Vztyk. A hned.
- Do pozoru. Jdeme. - Já nic neprovedl.
Ten týpek je na sračky.
Začal mi do auta bezdůvodně mlátit pálkou.
- Bezdůvodně, jo? - Jo.
Jsem Eugene Duckworth mladší.
Můj táta vlastní Gene’s Beans!
- Gene’s Beans. - Fakt?
- To máme rádi. - Jo?
Každý pátek kafe zadarmo.
- Jo. - Můj táta dělá v AT&T.
- Ticho! - Co? S tebou se nikdo nebaví.
Pustíme tě.
- Fajn. - Jo.
- Jasný. - Nedělej problémy.
- Vy taky ne. Děkuji. - Jo.
- Pozdravuj tátu. - Díky.
Hej!
Nikam, ty pálkaři. Ty jdeš s náma, jasný?
Strážníku, prosím. Omlouvám se. Nevím, co mě to popadlo.
Nesmíte mě zatknout. Prosím.
Podáš na něj žalobu? Klidně můžeš.
To nemůžeš.
Nemůžeš mě zažalovat. Přijdu o stipendium.
Eugene, prosím.
Jsem Xavier, ty šmejde.
- Takže tak. - Dobrá volba. Víš, co to znamená?
Jo. A pravá.
Tak. Jdeme.
No tak. Jdeme.
Co je? Kde jsou všichni?
- Jdeme. - Obleč se, synku.
Party skončila.
- Jasně. Díky, strážníku. Mějte se. - Jo.
Stál jsem tam nahý jako novorozeně, a ještě k tomu před policajty.
Byl jsem nabuzený a vyhecovaný, ale stejně nikdo nevěděl, kdo je Walt.
- Ignorovali mě. Byl jsem neviditelný. - Počkat.
Vy jste to s Xavierem nedělali?
- Ne. - No tak.
Já vám to říkala, ale nikdo mi nevěřil.
- Pan Celofán. - Nede, to bych ti neudělala.
- Bože. - Walte.
Nemůžeme se shodnout na tom, že Xaviera zabil Aniq?
- Bože! - Poslouchejte mě.
- Celý ty roky měl averzi… - Soustřeďte se na mě.
…vůči někomu, kdo ho ztrapnil, kdo ho připravil o stipendium…
Dobrý, Jenn 1, sklapni.
Víš, jak od sebe může vrah odvracet pozornost?
Může všechny obviňovat.
Pravda.
Čekám dítě. Já a vrah?
Dává to smysl. Jednoho zabiješ, jednoho porodíš.
- Počet zůstane stejný. - Ona teď nic nezmůže.
Jasně, jsem těhotná a shazuju velký chlapy z balkónů.
Takže jsi celou dobu lhal.
Celé naše manželství…
No vlastně celý náš vztah.
Ne, ten večer jsem udělal mix písniček a byly tam ty stejný, třeba…
- Od Shaggyho. - Jo.
Jo, a to cédéčko vypadalo stejně.
- V obalu Magnavox. - Sklapni!
Proč jsi mi to nikdy neřekl?
- Já to nevěděla. - Já nevěděl, žes ty písničky slyšela.
Poslouchám je ještě teď.
Mám je na playlistu.
Jo?
Jo.
Omlouvám se, že váš přerušuji. Fakt.
Ale ta vaše averze jde dost do hloubky.
- Jak se dokážete obhájit? - No…
Mám tohle.
Jo! To je ono!
- To jsou náplasti? Co to je? - Bože.
Tohle jsou opravdický důkazy, co jsem našel v koši.
To je hnus.
Ten, kdo to napsal, zabil Xaviera,
tohle roztrhal a vyhodil to do koše.
Je to dost přesvědčivý důkaz.
„Jdu si pro tebe. To je za to, co jsi mi provedl.“
- Ajaj. - „Pocítíš bolest sám.
Jak jsi do lesa zavolal, tak se z lesa ozývám.“
Bože, tohle se rýmuje.
Ukažte.
To je jenom špatný text písničky, co napsal Xavier a hodil to do koše.
Stojí to za prd.
„Sám“ rýmuje s „ozývám“.
Tomu se říká koncový rým.
- Obě slova končí úplně… - Jo, ale tohle musí být… Jo.
A… máme to.
Sakra.
Aniqu.
Xavier ti na krk napsal „průjem“, že?
Proto se to v těch vzorcích neobjevilo.
Protože umřel. Zesnul.
Jo, já vím. Díky, kámo.
Chci být na vaší straně,
ale je to s vámi těžké. A vím, že toho hodně skrýváte.
Každý něco skrývá, že, detektive?
Provokujete?
Ne. Verze tohohle chlapíka ukázala, že tady Xaviera nesnášel každý.
Jde o to, že tam nahoru mohl jít přede mnou kdokoliv.
Jako třeba
já.
Zoë, co děláš?
Ne, ty ne. Tak jsem to nemyslel.
Jak víš, že jsem to neudělala?
Moji verzi jste neslyšeli.
Víme, že jste proti Xavierovi nic neměla.
No, ještě na začátku večera jsem proti němu nic neměla.
Překlad titulků: Karel Himmer