Jeg har en beskjed.
Førstebetjent Culp leder søket etter Jenn 2, og jeg fortsetter avhørene.
Så da fortsetter vi.
Chelsea, din tur.
Det er noen på do, så jeg kan ikke lytte der.
-Det fikser jeg. -Noe diskré.
Vent litt, vent litt! Jeg kom på noe kjempeviktig.
-Jeg så en skygge i gjestehuset. -Det kan ha vært Jennifer 2.
-Jennifer 2? -Kanskje.
-Jeg har ikke tid til... -Skal du ikke engang undersøke?
Hva er det dere driver med? Jeg ringer personalsjefen.
-Denne dama her. -Tror du dette er en restaurantkjede?
Det er bare å ringe.
Beklager at jeg ikke kunne tilby topp kundeservice.
Ja vel, så ringer jeg politimesteren.
Det er ingen grunn til å ringe politimesteren.
Det dere hva? Vis veien, Rytmegutt.
Dette blir enormt. Dere kommer til å elske dette.
-Takk. -Ikke greit, bitch.
Han bruker gjestehuset som lager for produktene sine.
OK.
Culp, finn lysbryteren. Jeg føler at jeg er i en hjemsøkt fan-butikk.
Guffent.
Dere! Tror dere dette kan være drapsvåpenet?
-Slett ikke. -Herregud!
Det er sverdet Xavier brukte i The Odyssey som gikk direkte på TV.
Eksen min tvang meg til å se den. Jeg likte det ikke.
Hvorfor så raske klipp? Bare la skuespillerne spille.
Men rekvisitørene gjorde en topp jobb.
Lysbrytere!
Xavier er tilbake!
Gud!
Nyt Triple SeX ansvarlig.
Ikke drikk Triple SeX hvis du er gravid.
-Så det var han her du så? -Vi er ferdige her.
Du så ikke at det var en dokke. Og du hogde hodet av ham.
-Husk det. -Mottatt.
Å, herregud. Spilte han inn en seriøs plate?
Jeg skjønner deg godt.
Du kan sette deg der.
Du hevder at denne er din.
Vil du tilstå et mord eller to?
Det virker som du allerede har dømt meg.
Akkurat som alle andre. Du kan like gjerne legge meg i jern nå.
Nå har du sjansen til å overbevise meg om at du ikke er noen morder.
Det første du bør vite,
er at alle har en baktanke når de går på skolejubileum.
Kanskje vil du vise alle hvor vellykket du er.
Kanskje vil du vise frem ektefellen din, eller et eller annet.
For meg skulle dette vært en seiersrunde.
Det siste året på skolen toppet jeg næringskjeden.
Elevrådsformann med lovende fremtid.
Men så var det Xavier.
Han snudde alt opp ned. Jeg mistet vennene mine.
De hatet meg.
Livet mitt ble sugd ned i en avgrunn av elendighet og ensomhet.
Og 15 år senere...
HVIS DU KOMMER I KVELD, BLIR DET BRÅK
...hatet de meg fremdeles. Mente jeg var gal.
Herre Jesus! Er du helt sinnssyk?
-Xavier er her. -Nei!
Så ja, det er en grunn til at jeg kom.
Jeg kom for å ta hevn.
OK.
Og nå tror du jeg er gal. Jeg visste det.
Slett ikke. Jeg tror ikke du er gal.
GAL?
Men tilbake til hevnen.
Hvorfor ville du ha hevn?
Jeg kommer til det punktet.
Tekstmeldingene. Noen truet meg.
Visste noen hva jeg planla? Hadde de planer for meg?
Én ting var sikker. Ingen ville ha meg der.
-Chelsea. -Jennifer.
-Jennifer. Hei. -Det var en overraskelse.
-To overraskelser. Hei. -Ja.
-Fostrene våre er venner. -Dere må føle dere så levende.
Vi hørte du hadde vært dårlig.
-Er du bedre nå? -Ser jeg ikke frisk ut?
-Tøysekopp. -Du har alltid vært så morsom.
-For å skjule smerten. -Hvorfor ville du på 15-årsjubileet?
Det er jo ikke noe viktig jubileum.
Det var bare at Xavier skulle være med. Var det derfor du kom?
Jeg er ikke fan av ham.
Men han er grunnen til at jeg kom.
-Du må få en navnelapp. -Ja, navnelapp.
Du er alene, ikke sant?
Veldig alene.
Hva skal jeg skrive som yrke?
Veterinær...
-...sekretær. -Visste ikke at de hadde sekretærer.
Og drikkebonger?
Helt klart. Jeg tar...
-Jeg tar en bunke. Vi skal jo feire. -Å, det var mange.
-Vi snakkes. -OK.
-Så godt å se deg. Kos deg. -Glad i deg.
Å, herregud.
-Hei. -Hva skal det være?
All den vodkaen jeg kan få for disse.
Og litt tranebærjuice. Takk.
...skulle holde tale.
-Og jeg bare... -Jeg kjenner følelsen.
-Å late som foran alle. -Og det var da det skjedde.
Folk kom bort: "Xavier, du må spille i en komedie." Ikke sant?
Være en oppdiktet versjon av seg selv.
-Men uansett... -Xavier.
Ja, ja. Så...
Men var jeg jeger eller jaget?
Brett?
Gjemmer du deg?
Gjemmer meg? Jeg gjemmer meg ikke.
Sjokk! Chelsea innbiller seg ting igjen.
Nei, du satt bak fotoboksen som om du lekte gjemsel.
Har du ikke hørt om kø?
Den er ledig.
Så derfor går jeg inn nå.
-Hvis Zoë ser oss nå... -Er det en trussel?
Er det du som har sendt meg meldinger?
Hvorfor skulle jeg ha sendt deg meldinger? Det er slutt.
Leit at det ikke ble som du håpet.
Nei, det var du som ga meg ansvar for å avlive familiens kjæledyr.
Hadde jeg visst at du skulle forføre meg, ville jeg avlivet Dumpling et annet sted.
Jeg forførte deg ikke. Det var du som begynte. Jeg sa bare: "Hei".
Nei, du sa: "Hei."
Hvis du bare hadde innrømmet at du ikke ga Dumpling våtfôr,
kunne hun fått halvannet år til.
Hun fikk diaré av våtfôr.
Forhold på si er helt vanlig.
Det skjer ustanselig. Egentlig litt sexy.
Er du med? Løgner og litt utroskap.
BRETT VAR SAMMEN MED CHELSEA!
-Jeg dømmer ingen. -Sa ikke Brett noe om det?
Jeg kan ikke kommentere de andre avhørene, men dette sa han ingenting om.
JØSS, CHELSEA OG BRETT?
Han har så masse knapper her. Hvem vet?
Jeg hadde ikke tenkt på ham siden high school. Det passet så godt.
Sophia hadde nettopp dumpet meg.
-Sophia? -Eksen min.
Jeg var helt knekt. Gikk med klærne hennes og hørte på Collective Soul.
Riktig ille.
Så da han kom for å få hunden avlivet, var det liksom:
Begge har det kjempekjipt nå. Skjønner du?
Og så gikk det som det gikk.
-Drepte hunden. Pulte faren. -OK...
Virkelig ute etter denne familien.
-Det var ikke planlagt. -Du lå med ham ved et uhell.
Det ble slutt fordi hun oppdaget det.
Og akkurat som på skolen, var alt min skyld. Jeg ødela en lykkelig familie.
-Så det var derfor ingen ville ha deg her? -Men jeg måtte komme. For Xavier.
SKJØNNER DU IKKE AT INGEN VIL HA DEG HER? DRA FØR ALT BLIR VERRE.
-Min feil. -Xavier.
Bra fest?
Jeg har det helt topp.
-Så bra. -Ja.
-Lenge siden sist. -Ja, det er det.
Ja, så lenge at det er vel ingen som husker noe fra så lenge siden.
-Ingen. I hvert fall ikke jeg. -Nemlig.
Der er vi enige. Bra.
-Det er ingenting der. -Barndommen. Helt sinnssyk.
Nei, jeg er ikke sinnssyk.
Nei, jeg mente ikke...
Xavier.
Beklager, kompis. Dette er så teit. Men kan du snakke med Legal Beagle-stemme?
"Du takler ikke bjeffheten."
-Bare gjør det. -OK. Greit.
-Du takler ikke bjeffheten! -Elsker det.
-Det er så bra. -Samme det.
-Den var vel litt dypere, men... -Nei, jeg bare...
Jeg måtte ha Xavier på tomannshånd,
få ham til å stole på meg.
-Hei, klassens mest populære. -Hei.
-Chelsea. -Hei, Ned.
-Jeg er fremdeles gift og veldig tilfreds. -Ja, det høres sånn ut.
Jeg tenker bare at vi har mye å prate om.
Jeg kan holde av en plass til deg ved bordet.
Snilt av deg, men jeg har en plass.
Jeg burde vel gå og sette meg, men...
-OK. -Veldig hyggelig å snakke med deg.
-I like måte. -Så nå er vi liksom ferdige med det.
-Nå kan vi ha det gøy. -OK.
-Ikke sant? Hyggelig. -OK. Greit.
Ses etterpå, Eugene.
Pust.
Det er bare innbilning.
Det er som mamma sier. Du er ustabil, helt sprø.
Hei.
Chelsea.
DRA FØR DET BLIR VERRE. DU KOMMER TIL Å ANGRE PÅ AT DU KOM.
Hvem er du?
Beklager, anropet kan ikke gjennomføres.
Indigo. Hei.
Er du interessert i å begynne å selge en økologisk shake av blader og urter?
Du jobber hjemme og styrer din egen tid. Og da slipper du å vaksinere barna dine.
Nei, Indigo. Jeg er ikke interessert i den giftige pyramidespill-shaken din.
Jeg ville vite hvem som sendte meldingene. Bare se her.
Få se.
Du vet vel at man kan lage telefonnummer på nettet?
De bruker det til alt mulig. Nettmobbing og overvåkning.
Til og med sexting.
-Du har vært borti sånt før? -Ja da.
Jeg etterforsket Ruffin-tvillingene, missedronningene som drepte hverandre.
De sendte anonyme tekstmeldinger til hverandre hele tiden.
Men de brukte sitt eget språk. Vi forsto ingenting,
men vi visste det var ufine greier.
-Tvillinger er så skumle. -Men hvem skrev til deg?
Hvem er din Tara-Belle og Crystal-Anne Ruffin?
Nettopp.
Det gikk rundt for meg. Meldingene, forfølgeren, Xavier, Brett.
Jeg var redd og såret. Jeg trengte svar.
Zoë. Aniq.
Herregud!
Klossete Chelsea. Jeg klarer aldri å holde på spriten.
Men det er en drikkefontene der.
-Hvis du er rask, går det sikkert vekk. -Ja, greit.
Jeg må snakke med deg alene.
-Jeg prøver ikke å stoppe deg. -Du stopper meg jo nå.
Jeg må bare vite det. Er det du som har sendt meldingene?
Hva? Nei. Jeg vil ikke ha noe med deg å gjøre.
-Du har ødelagt nok. -Jeg er ikke ødelagt.
Skal man ta tranebærjuice med varmt eller kaldt vann?
Kaldt! Helt klart kaldt.
Bare fortsett, kamerat. Jeg er så brisen.
Jeg kom hit for å rydde opp.
-Jeg vet jeg ikke kan si noe som hjelper. -Det har du rett i.
Dette ble vel bra? Syns nesten ikke.
Ja, det holder.
-Nå går vi. -Zoë.
Hei.
Herregud!
-Brett. Gud. -Deg igjen. Hva er det du driver med?
Jeg blir forfulgt.
Han følger etter meg overalt og sier: "Hei."
Chelsea, ingen følger etter deg.
-Det er deg. -Jeg står jo her!
Jeg følger ikke etter deg.
-OK, vi snakkes... -Vent. Har du sett Zoë?
Jeg vil ikke stå mellom deg og Zoë lenger.
-Jeg kom ikke for å treffe deg. -Gjenta det til du tror det selv.
Jeg skal gjøre opp med Xavier, og ingen kan stoppe meg.
Få høre.
Hva hadde han gjort mot deg?
Han har ødelagt livet mitt.
Han sendte meg rett ut i elendigheten.
Alt begynte på St. Patricks-dagen det siste året på skolen.
Der har vi det igjen.
Ingen snakker om deg og Brett, men alle snakker om den festen.
Noe skjedde på den festen.
Og jeg vil vite hva.
Én kveld av gangen.
Ses på nachspiel, Xavier. Din kødd.
Chelsea.
Du kommer ikke langt.
Hei!
Vær så snill. Hvor er den?
-Jeg bruker peppersprayen! -Ja vel. Hvorfor det?
Fordi du følger etter meg!
-Er det en e-sigarett? -Hva? Det er pepperspray.
For å forsvare meg mot digre menn.
Å, herregud.
Jeg oppfatter meg selv som liten og nett. Helt feil.
-Hvorfor følger du etter meg? -Du vet hva de sier.
Hvis du vil låse opp bilen, må du ha... Jeg har nøklene dine.
-Herregud. -Du mistet dem.
Og jeg har prøvd å få fatt i deg.
Du burde heller sagt: "Hei, jeg har bilnøklene dine."
-Hei, jeg har... Ja. -Kommunisere istedenfor å jage meg.
Jeg holdt avstand, så du ikke skulle synes jeg kom for nærme.
Det er bare skummelt.
Men takk. Kamerat.
Hva syns du var best i kveld?
-Jeg likte oste... -Chelsea, hva gjør du her ved bilen min?
-Så grønn den er. -Vil du sitte på?
-Ja takk. -Hopp inn. Så ser vi hva som skjer.
Hvem var det? Parkeringsvakten?
-Ja, jeg tror det. -OK.
Walt.
Jeg hentet nøklene selv.
Går det bra?
Det er bare litt mye som skjer.
Jeg må bare fordøye det.
Ja, jeg var også nervøs for å treffe alle igjen.
-Det er helt sjukt. -Det er bare så vidt jeg klarer det.
Drit i alt som skjedde der inne. Vi retter opp i alt på nachspielet.
Nettopp.
Herregud!
HOLD DEG UNNA NACHSPIELET.
Hva faen er det du driver med, Aniq?
Unnskyld, da. Du hadde to i veska, så jeg tenkte vi kunne dele.
Det er bare problemer i den veska.
-Hva hadde du i lommelerken? -Kattebedøvelse.
Jeg vet du jobber hos en veterinær
og har kattebedøvelse på lager.
JEG FIKK KATTEDOP!
Men hadde du det i veska?
De var til Xavier.
Jeg skulle dope ham, ta nakenbilder og lekke dem til TMZ.
-Det var hevnplanen min. -Så du lot Aniq drikke kattebedøvelse?
Og ingefærøl, whisky og litt lime. Det var en ferdig drink.
En Kentucky mule for katter? Du dopet ham ned!
Aniq dopet seg selv. Greit? Ved et uhell.
Han tåler ikke stort. Det ser man med en gang:
"Dette er en fyr som ikke tåler dyrebedøvelse."
Aniq, du må høre på meg. Du har blitt dopet ned.
Av Xavier. Hadde han noe i drinken min i gymsalen?
Jeg vet Xavier er en liten kødd, men det var ikke ham.
Det var...
-Vi fikser litt vann til deg. -God idé.
Å, herregud.
Ja vel. Vær så god.
OK. Hvordan føles det?
Det går bra.
For jeg har noe jeg må fullføre.
Jeg vet hva du skal.
-Vet du? -Ja.
Du skal bæsje.
Drite på draget.
Ja, der avslørte du meg. Jeg skal bæsje.
Og nå vet jeg en hemmelighet.
Og så kommer hun bare på jubileet og later som ingenting?
Jeg fatter ikke at vi var venner. For en bitch.
-B-ordet! -Nei, du får ikke bruke det ordet.
-Jeg glemte det. Unnskyld. -Dette har vi snakket om.
Hun er skikkelig ute å kjøre.
Alkohol og dop. Og Phish-konserter.
Og porno. Det var derfor hun slettet Facebook.
Og håret hennes. Som om hun har klint med en tornado.
Ja, en tornado.
Jeg har jødisk hårkvalitet.
-Hei. -Hei.
Det er derfor det er brusete.
-Veldig flott volum. -Vi elsker jøder.
Kjøss meg i ræva.
Hva faen, Brett?
Det ble for mye for meg.
Jeg sa jo at hun var sprø.
-Fortjent. -Jeg hater henne.
Men jeg elsker de skoene.
Dette var ikke noe skolejubileum, det var helvete.
Jeg var klovnen deres. Og alle lo av...
-Tid for skøyerstreker. -Er du 12 år gammel?
-Det er gøy. -Jesus.
-Du skjønner ingenting. -Du er den eneste jeg stoler på her.
Mest fordi du er bevisstløs, og det var jo min skyld.
Jeg kom hit for å rette opp i ting, men jeg skaper bare mer rot.
UNNSKYLD
Du er så snill, Aniq.
Jeg var lei av kaoset. På tide å avslutte dette.
Før noen tok knekken på meg.
Jeg måtte gjøre noe, men jeg turte ikke.
Og når alt er så mørkt, holder selv det minste lys.
Chelsea.
-Du kommer til å dø. -Hvordan?
Når du hører at Xavier og jeg skal spille inn en låt sammen
i studioet her og skrive musikkhistorie.
Fint for deg.
Jeg hadde også planer i kveld, men det gikk ikke som jeg håpet.
Så jeg stikker nå.
Stopp.
Hvis jeg har lært noe i kveld, er det dette.
Vi får ikke bare én sjanse i livet. Prøv igjen.
Grip livskiten ut av dagen.
Nei, det er for sent.
Nei. Og vet du hvorfor? Vil du vite hvorfor?
Ja.
Fordi det er du som er sjefen, Chelsea. Ingen andre. Dette fikser du.
Herregud, det trengte jeg å høre. Jeg er sjefen.
-Ja. -Kanskje jeg alltid har vært sjefen.
-Ja! -Takk, Yasper.
-Inspirerte jeg deg nå? -Veldig.
-Kan jeg skrive en låt om det? -Men ikke bruk navnet mitt.
Hei, festfolk!
X viser riktig sted.
For jeg er X.
Og dette er stedet.
Ja da, ja da. Men all ære til Hillmont High.
Vi begynte litt over midten, og nå er vi her.
I morgen er jeg i L.A. på Kids' Choice Awards, men nå i kveld
er mi casa... Dere kan resten av den der.
Vi skal leve evig!
Vi har barnevakt og må nok hjem nå.
Og jeg skal på pilates i morgen.
Hei.
-Hei. -Pussig å møte deg her.
Jeg bor her.
Jeg bare tulla.
-Jeg òg. -Vi rakk ikke å snakke sammen.
Kanskje vi skal gå et sted alene.
Pokker, jeg er liksom... Jeg er ganske opptatt.
Masse gjester, vet du. Jeg må gi dem det de vil ha.
-X til folket. -Kom igjen. Bare noen minutter?
Lyset står og blinker på soverommet.
Jeg må se hva det er.
Tenk om det er som i Parasitt.
Jeg har ikke sett den, men jeg leste om den på Wikipedia.
Fyren satt i bunkersen hele tiden!
Liksom. Ja, ha det.
Han prøvde å slippe unna. Jeg var nødt til å ta styringen.
-Ingen lys som blinker? -Hva da?
Nei.
Vil du ha? Jeg har blandet en drink til deg.
Ja vel.
-Det er navnet mitt, jo. -Det stemmer.
Vent. Det er kattebedøvelse.
Så jeg bør helst ta små slurker?
Nei. Ikke drikk. Den er farlig sterk, ikke morsomt sterk.
-Nå er jeg forvirret. -Jeg har noe jeg må tilstå.
Jeg hadde planlagt å dope deg ned, ta nakenbilder av deg
og la dem lekke ut på nettet.
Oi. Greit. Jeg har allerede lekket sånne bilder av meg selv.
Og så er du visst fremdeles bitter for...
Festen på St. Patricks-dagen.
Du lurte meg.
Etter den festen, var jeg helt alene.
Alle trodde jeg var et løgnaktig monster.
Jeg trodde på det selv til slutt.
Og jeg begynte å ta helt ræva valg.
Jeg endte med et helt ræva liv og klandret deg for alt sammen.
-Jeg mente det ikke. -Jeg vil ikke ha unnskyldningen din.
Nå når jeg står her, vil jeg bare vite
at du vet at du er en drittsekk.
Og en kødd.
Ja, jeg...
Ja?
Du kan vel si det høyt?
Så jeg er liksom...
Jeg er liksom... en drittsekk.
Og en kødd.
Og så kan du synge det.
Jeg er en drittsekk
Og en kødd
Du har virkelig god hjelp av Auto-Tune.
Jeg trenger ikke noe mer etter det der.
-Bortsett fra at du ikke må drikke det. -Ja, nettopp.
-Det er kattegift. Ja, greit. -Hell det ut.
Det ble ikke slutten jeg så for meg, men det var en ny begynnelse.
Sjansen til endelig å ta styring over mitt eget liv.
Min andre sjanse.
Var det en lys parykk med her?
Nei. For et merkelig og veldig spesifikt spørsmål.
De fleste hadde dratt hjem. Min siste sjanse til å få snakket med...
Zoë. Hei. Kan jeg få prate litt med deg?
Bare én ting, og så trenger du aldri å snakke med meg mer.
-Eller se på meg. -Greit.
Jeg vil bare si at jeg er veldig, veldig lei for det.
Du fortjener hundre tusen unnskyldninger av meg.
Ja, det gjør jeg.
Det var så ekkelt og feil, og jeg angrer intenst.
Jeg har tatt så mange dårlige valg.
Og dette er det aller dårligste, det vet jeg nå.
Det var ikke engang verdt det for Brett er...
Dårlig i senga. Du kan bare si det.
Brett er dårlig i senga.
Sex med ham er...
Et kappløp mot målstreken.
Ja, jeg bare: "Dette er ikke idrett."
Og hele tiden skal det være high five.
-Hvem vant? Hva gir du high five for? -Ikke oss.
-Nei, vi tapte. -Ja, absolutt.
Rart han ikke er i byggebransjen. Det var som om han prøvde å bore opp et gangfelt.
Å, herregud.
Å, gud.
-Du fortjener bedre. Mye. -Takk.
Og det virker vel litt merkelig
å mene noe om kjærlighetslivet ditt.
Men Aniq er helt super.
Jeg føler at han har styring på livet sitt.
For en dritkul fest dette er!
Å, herregud.
Hvor er jeg? Hvorfor er jeg våt?
Jeg syns ikke du skal dømme ham nå.
-Går det bra med deg? -Hvem var det? Xavier, ikke sant?
-Nei. -Xavier gjorde det. Igjen.
-Aniq. -Hvor er han?
Aniq. Kanskje dette er kvelden for bare å glemme ting og gå videre.
Dette er ikke fortiden. Det fortsetter. Men nå er det nok.
Straks tilbake.
Aniq, gi deg nå.
Så jeg skal liksom tro på at du ombestemte deg og ikke ville drepe ham likevel?
Planen var aldri å drepe ham. Sjekk kattebedøvelsen i lommelerken
mot Xaviers blodprøve.
Han drakk det aldri.
Han døde fordi han falt. Og du var mest sint på ham.
Hva skjedde på den festen på St. Patricks-dagen?
-Jeg går videre. -Det får du gjøre i morgen.
For vi må ha svar på hvem som drepte ham. Morderen kan være den som har truet deg.
Det kom faktisk ikke flere meldinger etter at Xavier ble drept.
-Kanskje det var ham. -Kanskje.
Men han hadde ikke telefonen på seg. Hjelp meg her.
Festen på St. Patricks-dagen var en stor kveld for alle.
-Herregud, Aniq... -Hva skjedde med Aniq?
Nei, jeg...
Nei, jeg sa bare: "Å, herregud. Iiiik."
Han var bare der.
-Og... -Culp.
Få Aniq inn her med en gang.
Jeg sa bare feil. Ikke bland ham inn. Han er en fin fyr.
Da han våknet bukseløs og våt, sa du at Aniq sa
at Xavier hadde gjort det igjen.
Igjen. Ikke sant? Det var det du sa han sa.
Ja.
Var første gangen på den festen?
Vi finner ham ikke.
Men for helvete, da!
Er det liksom en portal som suger til seg alle?
Hør her. Finn Aniq. Jeg må snakke med ham.
Og let ordentlig. Du oppfører deg som om dette er en liten hytte. Sjekk alle rom.
Faen.
Tekst: Trine Haugen