KORSORD
Gud, det är så tyst!
Kan nån säga nåt?
- Vad som helst. - Förlåt.
- Nej, inte du. - Är mitt tysta begrundande
av min sons död inte pratglatt nog för dig?
Herregud.
Medan vi väntar på att Sebastian avslutar sina affärer,
låt oss spela ett spel.
De av oss som inte mördade Edgar i ena laget och Grace i det andra.
Vet du vad, Isabel?
Det är lustigt att du anklagar min syster
när giftet som dödade Edgar
kom från din dotters trädgård.
- Är det? - Ja. Spikklubba.
En av blommorna från bordsarrangemangen.
Jag älskar färgen.
Spikklubba. Jag har bara hört talas om det som psykotropiskt medel.
Schamanen i arukstammen i Chile brygger det i små doser för att framkalla syner...
Okej, vi fattar. Du reser.
Vad exakt är det du antyder?
Att min adoptivdotter mördade sin egen bror?
- Hannah, mördade du Edgar? - Nej.
Då så.
Vivian, dödade du min son?
Vad? Varför skulle jag göra det?
Där ser ni. Det var inget "nej", eller hur?
Här är en tanke. Ni kanske var med på det allihop.
Er familj smidde kanske en liten bli-rik-snabbt-plan.
Vi vill inte ha era pengar.
Alla vill ha våra pengar.
Jag känner mig alltmer säker på att Sebastian gjorde det.
Jaså? Varför då?
Edgar sparkade honom i hemlighet. Kalldusch. Dessutom suger han.
Jag fattar, okej?
Grace ser jävligt skyldig ut just nu och det vore fint om killen
som har charmat din tjej hela helgen, åkte dit.
Men raring, låt oss behålla sansen.
Hon blev inte charmad. Tror du hon blev charmad?
SEC är några riktiga surtanter.
Jag sitter rejält i klistret här, Charles.
Jag måste sätta dig på ljudlöst. Ett ögonblick.
Ser man på. Fångat mördaren än?
Var det bruden som vägrade skriva på äktenskapsförordet?
- Har du tid att prata lite? - Absolut.
Med den riktiga polisen. Meddela mig när de kommer.
Till dess är jag lite upptagen.
För upptagen för att förklara varför Edgar sparkade dig, ditt arsle?
Eller borde vi säga arsel?
Låt oss ta en pratstund.
Hej, hur går din utredning?
Inte jättebra.
Först anklagar Isabel min syster för Edgars död.
Sen ger hon sig på min mamma och hela min familj.
Vilket faktiskt får mig att tro att hon gjorde det.
Du vet, en "den som sa det var det"-situation
en för mord.
Vi har faktiskt redan hittat en del rätt fällande information om Sebastian.
De förgiftade säkert Edgar tillsammans. Och därför anklagar de oss.
Jag menar, vi måste definitivt bevisa det.
Visst. Det är vad jag tänker göra.
Fel håll.
Bagatellisera inte det här.
Vi är inte klara här. Ciao.
Så bra. Han är tillbaka.
Ni har nio minuter till mitt nästa samtal. Sätt igång.
Så, Edgar.
Ja. Han bad om min avskedsansökan.
Och ja, jag höll det hemligt. Men jag dödade honom inte.
Jag var inte ens upprörd på honom.
Inte efter i går kväll.
Jag fattar inte. Om Edgar sparkade dig, varför gick du på hans bröllop?
För att förstå varför jag är här, måste ni förstå mitt förflutna.
Ni förstår, Edgar och jag kommer från väldigt olika världar.
Han kommer från gamla pengar.
Medan jag växte upp i en husvagnspark i San Bernadino.
Kalifornien? Du är brittisk.
Nej. Jag låter bara brittisk.
Jag är faktiskt en gammal hederlig amerikan.
- Vänta, vad? - Det var som fan.
Varför ljuga om att vara brittisk?
För att det får mig att verka charmig och intelligent.
Vem skulle ni hellre ge pengar till?
Den här losern eller den här mannen?
Den. Den andra. Jag skulle definitivt göra saker med honom.
Så, varför kom jag till bröllopet?
Tja, man kan väl säga att jag ville göra en sista stöt.
Jag hade fifflat sen jag var barn.
På den tiden var jag en fattig nolla från en liten drägghåla.
Men jag var en bedragare.
Och jag hade mitt eget manskap.
Min kusin Jaxson.
Och hans bror Judson. Som också var min kusin.
Vad fan? Jag halkade i en pöl med tvål.
Min chokladmjölk gick i kras. Vad är det här för affär?
Pappa är advokat och kommer att stämma dig på allt du har, mister.
1994 SAMLARKORT
Mitt knä klickar. Hör du? Det har aldrig klickat förut.
Hördu!
Era små skitar! Ni kommer ingenstans!
Jag menar i livet!
Vi var skickliga. Men han hade rätt.
Småstötar med mina dräggiga kusiner skulle inte leda nånvart.
Jag måste därifrån. Fort.
Så, med förfalskade provresultat och ett förfalskat rekommendationsbrev,
lurade jag mig till en betald utbildning på en snofsig internatskola.
Där träffade jag Edgar.
Edgar var en av skolans rikaste grabbar.
Vad är det här?
Jag visste att han skulle förakta mig,
så jag beslöt att prova en snobbig, ny accent.
Det där?
Det är bara min absoluta favoritsak.
Ett Justin Tunder-kort från 1994.
Amerikansk baseboll. Jag kan inte få nog.
Tunder? Han är en usel innerplanspelare med ett slaggenomsnitt på 0,187.
Det kortet är värdelöst.
Men det här är ett feltryck.
Turder. Turd. Så lustigt.
Jag gillar skämt. Jag vill ha det. Hur mycket?
Tyvärr. Det är inte till salu.
Allt är till salu.
Vi kan väl spela om det?
Vinner jag, får jag kortet. Vinner du, får du min klocka.
En klocka värd mer än min farsas husbåt?
För mycket att ge upp.
Men det osade svindleri lång väg.
Jag skulle inte slå honom i hans eget spel.
FYRA I RAD SÄNKA SKEPP - RISK
Men fyra i rad? Fattigungars schack?
Det kunde jag spela.
Fyra.
Igen.
Bäst av tre.
Om jag var klyftig, så var Edgar hela jävla apelsinen.
Vad jag än gjorde, gillrade han alltid en fälla så att han hade två vinstchanser.
Det var fyra.
Förresten, accenten är en fin detalj. Men den behöver slipas lite på.
Edgar såg rakt igenom mig.
Han tog det enda av värde jag nånsin hade ägt.
Men jag var inte arg.
Ni förstår, i livets spel var Edgar huset.
Han fick en annan giv än resten av oss.
Kan man inte besegra huset, måste man bli huset.
Jag övertalade Edgar att bilda team. Han skulle bli hjärnan, jag ansiktet.
Och rumpan. Och magrutorna.
Jag skulle vilja se allt det.
Har du en domstolsorder?
Vad gör du?
Vi var ett perfekt team. Började med små svindlerier.
Spanska fången, Norseekee-tvisten,
- till och med en Mwamba Shuffle. - Vad?
Sen efter college lanserade vi den största blåsningen av dem alla.
En fullständigt laglig hedgefond.
Byggde hela företaget från grunden.
Med inget utom ett lån på 2,4 miljoner dollar från Edgars pappa.
Vi var ohejdbara. Rullade i stålar.
Tills Edgar drog in oss i krypto.
Eddyponken, jag hade mina tvivel men du hade rätt.
Bukefalos har skjutit i höjden.
Jag ser att du har uppgraderat säkerheten på kassaskåpet.
Det innehåller ju nycklarna till min kryptovaluta,
vilken nu, som du just noterat, är värd ganska mycket pengar.
Men...
...den kunde ha varit värd mer.
Du höll tillbaka 20 % av vårt kapital. Men jag sa åt dig att investera allt.
Det var 20 %. Vi var exponerade.
Det enda som var exponerat var din bristande tillit.
- Du kostade mig miljoner. - Snälla.
Du är sparkad, Sebastian.
Du kan inte mena allvar. Edgar, det var en hedge.
Krypto är instabilt. Det handlar bara om perception.
Allt handlar om perception.
Ta Mona Lisa.
Det är ett medelmåttigt porträtt av en kvinna som är en sexa som bäst.
Ändå har vi alla beslutat att det är ett ovärderligt mästerverk.
Eller ta kortet som jag tog från dig första dagen vi träffades.
För vissa, säg en hund, är det bara en bit kartong,
men det har ett enormt värde för att vi har tillskrivit det det,
vilket är skälet till att jag inte kan låta dig underminera mig.
Men vi är kompanjoner.
Vi har hållit ihop i årtionden.
Tänker du kasta bort allt det över det här?
Så här gör vi.
Jag ger dig till måndag att lämna in din avskedsansökan,
för jag vill inte att det blir några pinsamheter på bröllopet i helgen.
Förväntar du dig att jag kommer på ditt bröllop efter det här?
Självklart. Det här är bara affärer.
Du är fortfarande min bestman.
Jäklar. Det var kallt.
Det låter inte som den Edgar jag kände.
Han var faktiskt väldigt snäll mot mig.
För att han inte ville ha nåt av dig.
Du var värd noll för honom.
Jag skulle inte säga noll. Jag hjälpte honom knyta hans fluga, så...
Vad gulligt.
När det gällde affärer var Edgar skoningslös.
Jag hade hjälpt honom bygga hans imperium, och han tänkte snuva mig?
Jag kunde inte bara ta det. Och bröllopet var en perfekt täckmantel.
Men för en så här stor kupp behövde jag ett sjuhelvetes...
Teddy!
- Vad fan? - Din gamle tok.
Hur fasen mår du?
Ja, förlåt. Jag var bara och pissade.
Två minuter. Låt höra.
Jag sa åt dig att inte ta bordsarrangemangen.
Jag vet. Vad ska vi göra? Vi kan inte bara gå ut med dem.
Lyssna. Vi spolar ner dem.
- I toaletten? - Ja, vi gör det försiktigt.
- Det är säkert hundra blommor här. - Okej, en stjälk i taget.
Ser man på.
Vi kan förklara det här.
Vänta.
Ja, givetvis.
Tjingeling, kompis. Hej svejs, din gamle skojare.
Var var jag?
Jag tror att du pratade om att sätta ihop ett team.
Team spelar brännboll.
När man ska göra en kupp behöver man ett manskap.
Jag behövde yrkeskriminella. Killar Edgar aldrig hade träffat förut.
Fängelset har varit riktigt bra för mig.
Det har gett mig tid.
Vilket är exakt vad jag behövde för att avsluta albumet.
När världen hör vad jag har kokat ihop bakom dessa väldigt tjocka murar,
kan ni lika gärna ge mig ännu en livstidsdom
för jag kommer att vara skyldig till att ha slaktat.
En livstid för knuffen...
- Och den andra för sången - Sir, jag är er advokat.
Gallret ej stoppar tonsvallet
Sluta. Okej, det här är vad det handlar om.
Gallret, alltså fängelset, kan inte hindra tonsvallet,
sången jag sjunger för er just nu.
Det känns som om akustiken är riktigt usel.
Jag kan ta dig till fängelseduschen. Akustiken där är otrolig.
Förresten, vad betyder egentligen "livstid"?
Jag känner att jag varit här länge nog.
Vår kusin Sebbe som kommer och besöker vår simpla värld.
Vad satte de dit er för den här gången?
En enkel "krossa och roffa"-stöt. Judson sabbade den.
Vad? Nej, du sabbade den.
Jag skulle krossa, du skulle roffa.
Ja, men jag gillar att krossa, din skithög.
- Killar. Hörni! - Du kan inte roffa mig nu, skitstövel.
Tjejer, sluta.
Tänk om jag sa att jag kunde få ut er?
- Vad vinner vi på det? - Vi vill inte ha din välgörenhet.
Jag behöver er för ett stort jobb. Och fängelsechefen är skyldig mig.
Här är målet. Edgar Minnows. Och här är bytet.
Det här kassaskåpet.
Gömt bakom tre lager säkerhet.
Ett sånt här jobb? Det kräver minst...
En Fatboy Slim, en brickbärare och tidernas dummaste Lee Majors.
Och så här ska vi göra det.
Bröllopets dj är visst lite krasslig.
Judson, du kanske kan kolla hur han mår?
Du ser risig ut. Du kanske ska gå hem.
Och matleverantören sägs vara underbemannad.
Jaxson, du kan kanske hjälpa till.
Jag behöver fyra och en halv minuter för att nå kassaskåpet och knäcka det.
Jag behöver en avledningsmanöver. Jag tänker mig...
Första dansen? Fixat.
Fyra och en halv minuter? Jäklar. Hur knepigt är kassaskåpet?
Nästan omöjligt.
Först en knappsats med tio miljoner olika kombinationer.
Överlåt det åt mig.
Sen en näthinneskanning, men inte för Edgar.
Så, ni två måste...
Fimpa ödlan och sticka ut ögonen? Fixat.
Vad? Nej. Herregud.
Ni måste köra en avledningsmanöver så att jag kan stjäla ödlan.
Visst. Men nån gång den här helgen kommer jag att fimpa nån.
- Allvarligt? - Och den tredje nivån?
Hästboxen?
Den där hästboxen en solid stålbox med en bokstavskod på sex bokstäver.
Jag har inte knäckt den än.
Vad menar du?
Ja. Utan den koden är vi som Leo i Titanic.
Het för en kille som inte tränar, men ute på djupt vatten.
Jag löser det, okej? Jag behöver bara mer tid.
Jag är sen till middagen.
Jag måste övertyga Edgar att inget skulle bli pinsamt på bröllopet.
- Jag visste inte om du skulle komma. - Varför skulle jag inte komma?
Jag är ju trots allt din bestman.
Så jag flörtade med tärnan, presenterade överraskningsgästen...
Ulysses.
Och efter att du spottade på Vivian,
tog jag ett glas till och smög iväg till Edgars kontor.
Men på vägen dit...
Jag vet din hemlighet, Vivian. Och berättar inte du, så gör jag det.
Edgar, snälla. Det här är mer invecklat än du förstår.
Jag håller inte med.
Vänta. Hade Vivian en hemlighet?
Det är intressant.
Men är det en dålig hemlighet? Eller bara nåt kul?
Det får vi nog aldrig veta.
Vi kan fråga henne.
Fortsätt.
Med kusten klar var det dags att verkställa del ett av planen.
Ni kan föreställa er min förvåning när jag upptäckte att jag inte var ensam.
Men vad är en kupp utan lite konkurrens?
Ser man på.
Jag har visst kommit på dig med handen i kakburken.
Sebastian Drapewood. Jag undrade när vi skulle träffas.
Jag har visst kommit på dig med att kissa lite i den djupa änden.
Jag bara... letade efter nedgrävda lik.
Sluta spela. Jag vet varför du är här. Det där kassaskåpet.
Menar du det där kassaskåpet?
Ja, det. Det finns krypto värda över 200 miljoner dollar i det.
Du menar väl Bukefalos?
Jag vet allt om det.
Den enda frågan jag har till dig är...
"Vad är det?"
Förlåt, vad?
Det är ett sammansatt ord.
- Jag vet att fallos är en mans... - Ja.
Men Buke-delen?
Bukefalos. Det är namnet på Alexander den stores häst.
Du förstår, Edgars far hette Alexander,
och som den narcissist han var, var han besatt av Alexander den store.
Och Edgar var besatt av sin far.
Det sista lösenordet!
Det måste vara namnet på Edgars fars häst.
Men vad hette den där jäkla hästen?
Jag måste få tag i namnet utan att göra Edgar misstänksam.
Rör inget.
Jag skulle få köra en klassisk Don Juan-manöver.
God kväll. Jag kunde inte sova. Tänkte att du kanske ville...
Inte intresserad.
Då så.
Som sagt, en Don Juan-manöver.
Hallå där. Jag kunde inte sova.
Tänkte att du kanske ville ta ett glas.
Sebastian Drapewood. Vad gör du här så här dags?
Vi vet nog båda vad som händer så här dags.
Jag hade ingen aning om att du kände så.
Det är kanske kärleken i luften.
Eller kanske all...
...vittvins- och vitlöksos från din kropp.
Med Isabel?
För ett sånt här byte
gör man det man måste.
Jag vill att du rider mig som din döda man red...
Vad hette hans häst igen?
Vad är det här? Har Edgar övertalat dig till det här?
Skickade din son hit mig för att ligga med dig?
Ut härifrån.
Kan jag bara få...
Ut.
Jag behöver mina byxor.
Ut härifrån innan du förlorar mer än byxorna.
Hej då.
Jag måste tillbaka till min stuga utan att dra åt mig uppmärksamhet.
Det skulle krävas mer än ett multipunktssäkerhetssystem
med strålkastare och infraröda sensorer för att fånga mig.
Allt jag måste göra var att stanna i dödvinklarna.
Helvete.
Vad i helvete?
- Aniq? - Du vet, tack vare dig
trodde min flickväns föräldrar att vi gökade i buskarna.
I dina drömmar. Bara när jag är full och i Europa.
Alla in. Kom, jag har nåt att visa er.
Okej.
Vad står på?
Är det mina bordsarrangemang?
Det är bevis. Bevis för att Grace dödade min pojke
och Vivian och Feng tillhandahöll giftet.
Varför skulle de annars ha alla dessa blommor?
- Det finns en logisk förklaring... - Jag kan förklara!
- ...om du bara låter oss prata! - Herregud.
Vad? Vad är så lustigt?
Jag vet inte. Men jag skrattar också.
Du tror bara att det här bevisar nåt för att du inte känner vår mamma.
Mamma, töm din handväska.
- Ja, visa dem. - Okej...
- Okej, flickor. Bara... - Ja, gör det.
- Mamma, gör det. - Flickor. Bara...
Okej, bara...
Hon lämnar aldrig en restaurang utan att ta alla paket med sötningsmedel. Alla.
Ja, och hon gillar inte ens sötningsmedel.
Det är för sött.
Hon tog bordsarrangemangen för att de inte skulle gå till spillo.
Ja. Hon är ingen mördare. Hon är bara snål.
Sparsamhet är en dygd.
Du är visst definitionen på klokhet. Borde jag gömma silverbesticken?
- Snälla. - Varför måste du vara sån?
- Wow, Karen. - Du är alltid så bitter.
Vänta lite!
Spikklubban saknas i det här.
Så det var faktiskt giftet.
Och vi var alla på repetitionsmiddagen i ladan,
- så vem som helst kunde ha gjort det. - Hästen åt det!
Vem som helst kunde ha gjort det. Exakt.
Det var bröllopsmorgonen, och jag hade fortfarande inte koden till hästboxen.
Men det var dags.
Mina herrar. Inte illa.
Ska ni till bröllopet? Vår skjuts kom aldrig.
Jajamän.
Hallå! Titta vilka jag hittade.
Manskapet var på plats.
Nu var det min tur.
Se på dig, gamle ponken. Vem är operationens ansikte nu?
Jag behöver mina manschettknappar. De ligger i mitt...
Kan du hämta Aniq?
Jag behöver hjälp med min fluga och han verkar bra på knutar.
- Jag kan knyta. - Jag föredrar Aniq.
Okej.
Jag visste att han sparkade ut mig så jag inte fick se knappsatsen.
Därför planterade jag pennan.
En fixad, två kvar.
Men jag behövde fortfarande koden till hästboxen.
Där har vi honom. Handkyssaren.
Kom igen.
Så det var dags för en sista ansträngning.
Isabel, gällande i går kväll...
Nej, jag kastade ut alla dina saker genom fönstret, utom dina kalsonger.
Jag tänker behålla dem.
Det är väl rimligt. Lyssna, när jag frågade efter namnet på...
Nej, du ska lyssna på mig.
Säg till Edgar att jag minns allt.
Hästens namn var Nutmeg.
- Nutmeg? - Nutmeg.
Sex bokstäver. Koden. Och hon gav den bara till dig?
Japp. Men vi drabbades av ett bakslag.
Vadå "ingen första dans"?
Du vet hur Edgar blir inför folk. Det är för mycket för honom.
Ni måste dansa.
Ni är ett partnerskap nu. Det är 50-50.
- Låt inte honom ta det som är ditt. - Jag vill verkligen dansa en första dans.
Så ska det låta. Ta en lång dans. Njut.
Nu behövde jag bara den där ödlan.
Okej, hörni. Här är en idé.
Vi kan väl ta en utan Roxana?
Aniq kan ta henne.
- Det går väl bra, Edgar? - Självklart. Aniq är pålitlig.
Lee Majors har objektet. Jaxson, det är dags.
Aptitretare, sir?
Vad är det här?
Fiskstaplar?
Tack, inte mig emot.
Du vet, ahi-tonfisk och gulfenad tonfisk...
- Så intressant. - ...är två olika namn på samma fisk.
Åh, nej.
Roxana?
Din djävel.
Judson, din tur.
Sebbe, vi har ett problem.
Paret valde just sin första danslåt. Den är 40 sekunder för kort.
Improvisera, för helvete. Improvisera!
Fixat.
Mina damer och herrar.
Om ni kan rikta er uppmärksamhet mot dansgolvet.
Dags för vårt lyckliga pars första dans.
Men innan de dansar vill jag säga några ord, om jag får.
Jag har varit dj på många bröllop.
De flesta av dem krasar som en billig porslinsvas.
Ja, jag pratar om skilsmässa.
Jag har skilt mig tre gånger själv.
Den fjärde pågår just nu.
Om hon tror att hon får vattenskotern är hon fanimej från vettet.
Skilsmässorätt täcker inte vattenskotrar. Det är sjörätt.
Men när jag ser det här paret tänker jag för mig själv:
"Där har vi ett par som kommer att leva ett långt och lyckligt liv ihop."
Hur som helst, här är låten.
Det där var ett jättebra tal. Musiken är bra också.
Går det bra om jag hänger här med dig? Jag behöver fri sikt.
Varför då?
Låt oss bara säga att en del kriminell skit kommer att ske i kväll.
- Åh, nej. - Jag fixar det.
Jäklar. Sebbe, kom.
Sebbe. Kom.
Jag vet inte vad...
Du hade ett larm på kassaskåpet, eller hur?
Jag är bara här för det som är mitt.
Men det är inte ditt. Jag vann det ärligt och rättvist.
Det här var aldrig rättvist.
Vi kan väl spela om det?
Som förr i tiden.
Må bäste man vinna.
Herregud. S-E-C-4. Sebastian, Edgar, fyra i rad!
Inte undra på att jag inte kunde lösa det. Det är ingen gåta, det är ett protokoll.
Edgar hade hållit räkning i åratal.
Men det här var inte bara en runda fyra i rad.
Det här var min chans att äntligen besegra huset.
Ska vi?
Oavsett var jag spelade,
hade han ett vinnande drag.
Han lurade mig, precis som förr. Två sätt att vinna.
Vi vet båda hur det här slutar, Sebastian.
Välj en.
Vet du vad? Du ska få det här.
Men jag kan inte låta dig få hela för det vore för riskabelt.
Jag borde behålla 20 %, eller?
Ja.
Kalla det en hedge?
Försvinn för helvete från mitt kontor nu.
Du dödade definitivt snubben.
Varför skulle jag döda Edgar?
För att han klippte sönder ditt kort.
Fast det gjorde han inte, eller hur?
Vad? Men hur?
Jag skulle aldrig ta mitt kort från hans kassaskåp utan att ersätta det.
Edgar fick inte inse att det var borta.
Så jag köpte ett till utan tryckfelet.
Jag såg till att ha två sätt att vinna.
Som sagt, jag ville besegra Edgar i hans eget spel.
Så det är hela din historia?
Varför dränkte du dina sorger på efterfesten?
Det gjorde jag inte. Jag firade.
Just det. Det var en sak där som kanske intresserar er.
När jag kom till baren såg jag Ulysses göra nåt med ett glas.
Allt som det ska, kemosabe?
Självklart.
Vad önskas?
Shackleton.
Så vad exakt gjorde Ulysses med glaset?
Jag vet inte. Men han dolde nåt.
Nåt han inte ville att jag skulle se.
Jag måste ta det här.
Så, jag dödade inte Edgar.
Jag lämnade miljoner i kassaskåpet.
Och det här kortet är värt vad? Runt 500 000?
Det har i stort sett bara affektionsvärde.
Är vi klara?
Landon, din getskäggsprydde fan? Hur mår du?
Du vet hur jag sa att jag aldrig skulle berätta för din fru om vår kväll i Prag?
- Det är rätt tydligt att vi har vår kille. - Det är inte vår kille.
Vad sa du? Har eller inte?
- Inte. - Vad?
Den enda som kan styrka hans historia är Edgar, som är död.
Vi måste luska ut vad han menade med att Zoës mamma hade hemligheter.
Och vad är det här med farbrorn och ett glas?
Vill du förhöra Zoës familj?
Nej. Nej, nej, nej. Det kan vi inte göra. De dödade inte Edgar.
Jag fattar. Men om vi vill hitta sanningen måste vi vara objektiva.
Jaså, som du just var med Sebastian?
Du försökte pippa honom under hela förhöret.
Jag sa vad han ville höra.
Han är en charmör. Jag lät honom tro att han charmat mig.
När folk blir bekväma försäger de sig.
Det är faktiskt väldigt smart.
Jag vet.
Men jag ska ju rentvå Grace, inte...
Zoë kommer inte att gilla det här.
Och hennes föräldrar måste verkligen gilla mig.
Gör inte misstagen jag gjorde.
Vad ska det betyda?
- Sätt dig. - Vad?
- Sätt dig ner! - Jag sitter faktiskt redan.
Jag måste bekänna en sak.
Jag var inte helt ärlig med varför jag lämnade poliskåren.
Och jag gjorde en del jag inte borde ha gjort,
för ibland när man är för involverad, kan man inte se sanningen.
Gör ditt jobb.
Rengör du poolen?
Nån måste göra det.
Många döda bin.
Det är väldigt sorgligt.
Jag är ledsen att Isabel var lite av en... Som de säger på franska, en satkärring.
Jag berättade för Aniq och den där kvinnan om oss.
Jag vet.
Men jag berättade inte allt.
Undertexter: Kristina Donnellan