Gud, det er så stille!
Kan noen bare si noe?
- Hva som helst. - Å, unnskyld.
- Nei, ikke du. - Er ikke mine stille tanker om
min sønns død skravlete nok for deg?
Herregud.
Mens Sebastian blir ferdig med forretningene, kan vi leke en lek.
De som ikke drepte Edgar, på et lag og Grace på det andre.
Vet du en ting, Isabel?
Det er artig at du anklager søsteren min
når giften som tok livet av Edgar, kom fra hagen til datteren din.
- Er det? - Ja. Piggeple.
En av blomstene i borddekorasjonen.
Nydelige farger.
Piggeple. Jeg har bare hørt om det som psykoaktivt middel.
Aruk-sjamanen i Chile brygger små doser som skal provosere frem visjoner...
Ja da, du reiser mye.
Hva er det egentlig du antyder?
At min adoptivdatter drepte sin egen bror?
- Hannah, drepte du Edgar? - Nei.
Der har vi det.
Vivian, drepte du sønnen min?
Hva? Hvorfor skulle jeg gjort det?
Det var ikke et "nei", var det?
Her er en tanke: Kanskje dere samarbeidet om det.
Kanskje dere klekket ut en plan for å håve inn raske penger.
- Vi vil ikke ha pengene deres. - Det vil alle.
Jeg blir stadig mer sikker på at Sebastian gjorde det.
Jaså? Og hvorfor det?
Edgar sa ham opp. Et sjokk. Og så er han så utrivelig.
Jeg skjønner greia.
Grace er hovedmistenkt, og det ville vært så lekkert hvis han
som har sjarmert dama di hele helgen, endte opp med skylden.
Men kjære, la oss beholde roen.
Hun ble ikke sjarmert. Tror du?
Myndighetene lager problemer.
Jeg har havnet i knivkamp. Med bare en pølse i hånden.
Jeg må sette deg på vent, kompis.
Har dere tatt morderen ennå?
Var det bruden som nektet å signere ektepakten?
- Har du tid til en prat? - Selvsagt.
Med ordentlig politi. Si ifra når de kommer.
Nå er jeg litt opptatt.
For opptatt til å forklare hvorfor Edgar sparket deg?
I den britiske ræva di.
La oss ta en prat.
Hei. Hvordan går det med etterforskningen din?
Ikke så bra. Først beskylder Isabel søsteren min for å ha drept Edgar.
Og så kaster hun seg over mamma og hele familien.
Jeg tror egentlig det var henne.
Litt som med "fisens rette far". Bare med drap.
Faktisk har vi allerede funnet mistenkelig informasjon om Sebastian.
De var sikkert sammen om å forgifte Edgar. Det er derfor de peker på oss.
Det måtte vi funnet bevis for.
Greit. Da gjør jeg det.
Feil vei.
Ikke lur meg opp i stry og lat som ingenting.
Vi er ikke ferdige her. Ciao.
Å, flott. Han er tilbake.
Dere har ni minutter på dere før neste telefonmøte. Fyr løs.
Angående Edgar.
Ja. Han ba meg si opp.
Og ja, jeg holdt det hemmelig. Men jeg drepte ham ikke.
Jeg var ikke engang sur. Ikke etter i går kveld.
Hvis Edgar sparket deg, hvorfor gikk du i bryllupet?
For å forstå hvorfor jeg er her må du forstå fortiden min.
Edgar og jeg kommer fra helt forskjellige verdener.
Familien hans er rike.
Mens jeg vokste opp i en husvogn i San Bernadino.
California? Du er brite.
Nei. Jeg høres bare britisk ut.
Jeg er en god gutt fra US og A.
- Hva? - Men i helsike.
- Hvorfor sier du at du er brite? - For å virke sjarmerende og intelligent.
Hvem ville du helst gitt penger?
Denne taperen eller denne karen?
Han der. Den siste. Ham ville jeg gjort ting med.
Så hvorfor var jeg i bryllupet?
Jeg var ute etter en siste gevinst.
Jeg hadde svindlet folk siden jeg var guttunge.
Den gangen var jeg en fattig taper fra et høl langt fra alt.
Men jeg var en luring.
Og jeg hadde min egen gjeng.
Fetteren min Jaxson.
Og broren hans Judson, som også var fetteren min.
Hva faen? Jeg skled i en såpedam.
Jeg knuste sjokolademelken min. Hva slags butikk er dette?
Faren min er advokat og kommer til å saksøke deg.
Hører du at det knepper i kneet mitt?
Hei!
Små drittunger! Dere kommer dere ingen steder!
Og da mener jeg i livet!
Vi var gode. Men han hadde rett.
Å lure folk sammen med taperfetterne mine var ingen fremtid.
Jeg måtte vekk. Fort.
Så med falske karakterer og et selvskrevet anbefalingsbrev
lurte jeg meg inn på en snobbete kostskole.
Og der møtte jeg Edgar.
Edgar var en av skolens rikeste.
Hva er dette?
Han kom til å se ned på meg, så jeg prøvde en snobbete aksent.
Å, det? Det er bare det aller fineste jeg har.
Et Justin Tunder-kort fra 1994.
Amerikansk baseball. Jeg elsker det.
Tunder? Han er en elendig spiller med dårlig statistikk.
Kortet er verdiløst.
Men dette kortet har trykkfeil.
Turder. Bæsj. Det er festlig.
- Jeg liker humor. Jeg tar det. Hvor mye? - Beklager, det er ikke til salgs.
Alt er til salgs.
Vi kan vel spille om det?
Hvis jeg vinner, får jeg kortet. Hvis du vinner, får du klokken min.
En klokke som var mer verd enn pappas husbåt? Jeg kunne ikke si nei.
Men jeg skjønte at det var lureri.
Jeg kunne ikke slå ham på hjemmebane.
Men fire på rad? Bondesjakk?
Det fikset jeg.
Fire.
En gang til.
Best av tre.
Hvis jeg var en slu rev, var Edgar en hel flokk.
Uansett hva jeg gjorde, sørget han for å ha vinnersjanser.
Det var fire.
Aksenten er forresten en fin detalj. Men du må øve mer.
Edgar gjennomskuet meg. Han tok det eneste verdifulle jeg eide.
Men jeg ble ikke sint. I livets spill var Edgar huset.
Han hadde fått utdelt andre kort enn oss andre.
Og kan du ikke vinne over huset, må du bli huset selv.
Jeg overtalte Edgar til å samarbeide. Han var hjernen, jeg var ansiktet.
Og rumpe og magemuskler.
Alt det skulle jeg gjerne sett.
Har du ransakingsordre?
Hva gjør du?
Vi var et perfekt team. Begynte med små svindlerjobber.
Den spanske fangen, Norseeke-twisten.
- Og Mwamba Shuffle. - Hva?
Og etter college satte vi i gang den største svindelen av alle.
Et helt lovlig hedgefond.
Vi bygget opp selskapet fra bunnen.
Med bare et lån på $2,4 millioner fra Edgars far.
Vi var ustoppelige. Vi håvet inn penger.
Helt til Edgar ville begynne med krypto.
Eddyboy, jeg var skeptisk, men du hadde rett.
Bukefalos slår alle rekorder.
Jeg ser du har oppgradert safen.
Den beskytter nøklene til kryptovalutaen min.
Og du påpekte det nettopp selv. Den er verd mye penger.
Men...
Den kunne vært verd mer.
Du holdt igjen 20 % av kapitalen vår. Men jeg ba deg investere alt.
Det var 20 %. Vi var sårbare.
Du våget ikke å tro på det.
- Du kostet meg flere millioner. - Gi deg.
Du har sparken, Sebastian.
Det kan du ikke mene. Edgar, det var et sikkerhetstiltak.
Krypto er ustabilt. Alt handler om hvordan det ser ut.
Alt handler om hvordan man ser det.
Mona Lisa, for eksempel.
Et kjedelig portrett av en kvinne som ikke er mer enn en sekser.
Men likevel har vi bestemt at det er et uvurderlig mesterverk.
Eller baseballkortet jeg vant fra deg den dagen vi møttes.
For noen, kanskje en hund, er det bare en bit med papp.
Men det har enorm verdi fordi vi har gitt det enorm verdi,
og det er derfor du ikke kan få fortsette å underminere meg.
Men vi er partnere.
Vi har jobbet sammen i flere tiår.
Skal du kaste bort alt bare for dette?
Vet du hva?
Du får frist til mandag til å levere oppsigelsen din.
For jeg vil ikke ha dårlig stemning i bryllupet.
Du tror jeg kommer i bryllupet etter dette?
Selvsagt. Dette er jo bare forretninger. Du er fremdeles forloveren min.
Pokker, noe så iskaldt.
Det ligner ikke den Edgar jeg kjente. Han var veldig grei mot meg.
Det var fordi han ikke var ute etter noe.
Du var helt verdiløs for ham.
Ikke verdiløs. Jeg hjalp ham med å knytte tversoveren.
Å, så søtt.
I forretninger var Edgar helt hensynsløs.
Vi hadde bygget imperiet sammen, og nå skulle jeg bare ut?
Det nektet jeg å finne meg i. Og bryllupet var en perfekt anledning.
Men til et så stort kupp trengte jeg en helsikes...
Teddy!
- Hva faen? - Din store idiot.
Hvordan går det, for faen?
Ja, beklager. Jeg måtte bare pisse.
To minutter. Få høre.
Jeg sa at du måtte la blomstene være.
Jeg vet det. Hva skal vi gjøre? Vi kan ikke bare vandre ut med dem.
Hør her. Vi skyller dem ned.
- Ned i do? - Ja, vi er forsiktige.
- Det er sikkert hundre blomster her. - Én stilk av gangen.
Vel, vel.
Vi kan forklare dette.
Vent.
Ja, klart. Tuddelidu, kamerat. Morn igjen, gamle ørn.
- Hvor var jeg? - Noe med å sette sammen et lag?
De har lag i softball.
Når du skal gjøre et kupp, trenger du en gjeng.
Jeg trengte profesjonelle forbrytere. Folk Edgar aldri hadde møtt.
Fengselsoppholdet har vært bra for meg. Det har gitt meg tid.
Akkurat det jeg trengte for å fullføre albumet.
Når verden får høre hva jeg har skapt bak disse tykke veggene,
kan du like gjerne gi meg livstid igjen, for jeg kommer til å drepe det.
Første gang for dytten...
- Og andre gang for sangen - Sir, jeg er advokaten din.
Musikken, den selger fra våre Små celler
Stopp. Det er dette det handler om.
Fra cellene våre her i fengsel kommer hits som selger,
sangen jeg synger for deg her og nå.
Jeg føler at akustikken ødelegger.
Kanskje vi kan gå i dusjen? Der er akustikken helt utrolig.
Og hva betyr egentlig livstid? For jeg føler jeg har vært her lenge nok.
Det er fetter Seabass som kommer svømmende til stranda vår.
- Hva ble dere tatt for denne gangen? - Innbrudd. Judson dumma seg ut.
Nei, du dumma deg ut. Jeg skulle knuse vinduet, du skulle ta greiene.
Ja, men jeg liker å knuse ting, dust. Du kan ikke ta meg, din kødd.
Damer, kutt ut.
Hva om jeg kan få dere ut?
- Hva får vi for det? - Vi vil ikke ha veldedighet.
Jeg trenger dere til en stor jobb. Og direktøren her skylder meg en tjeneste.
Dette er målet. Edgar Minnows. Og her er utbyttet.
I denne safen.
Bak tre lag med sikkerhet.
En så stor jobb? Da må du ha minst...
En platesnurrer, en kelner og tidenes dummeste syndebukk.
Og dette er planen.
Bryllupets DJ føler seg visst ikke bra. Judson, kanskje du kan ta en prat med ham?
Du ser helt elendig ut. Kanskje best å dra hjem.
De mangler en servitør. Jaxson, kan du hjelpe til?
Jeg trenger fire og et halvt minutt for å få opp safen.
Og noen må avlede oppmerksomheten.
Brudevalsen? Klart.
Fire og et halvt minutt? Hvor vanskelig er den safen?
Nesten umulig.
Først en kodelås med ti millioner mulige kombinasjoner.
Overlat det til meg.
Så en retinascanner, men ikke for Edgar.
Så dere to må...
Kverke firfislen og presse øynene ut på den?
Hva? Nei, herregud.
Du må avlede oppmerksomheten, så jeg kan ta firfislen.
Ja vel. Men en gang i løpet av helgen skal jeg knerte noen.
- Jaså? - Hva er det tredje nivået?
Hesteskapet.
Det hesteskapet er et stålskap med en kode på seks bokstaver.
Jeg har ikke knekt koden ennå.
Hva mener du med det?
Uten den koden er vi som Leo i Titanic.
Kjekk til å være så utrent, men dømt til å drukne.
Jeg finner ut av det. Jeg trenger bare litt tid.
Jeg er sen til middag.
Jeg måtte vise Edgar at det ikke var dårlig stemning.
- Jeg visste ikke om du kom. - Hvorfor ikke? Jeg er jo forloveren din.
Så jeg flørtet med brudens forlover, presenterte en hemmelig gjest.
Ulysses.
Og da du hadde kastet opp på Vivian,
tok jeg en siste drink og sneik meg bort til Edgars kontor.
Men på veien dit...
Fortell folk hva du skjuler, Vivian, ellers gjør jeg det.
Edgar, vær så snill. Det er ikke så enkelt som du tror.
Jeg er ikke enig.
Stopp litt. Hadde Vivian en hemmelighet?
Interessant.
Men er det noe farlig? Eller var det bare noe morsomt?
- Det får vi antakelig aldri vite. - Vi kan spørre henne.
Fortsett.
Kysten var klar, og det var tid for første del av planen.
Dere forstår sikkert hvor overrasket jeg ble da jeg oppdaget at jeg ikke var alene.
Men i et kupp som dette, bør det vel være litt konkurranse?
Vel, vel.
Der tok jeg deg på fersken.
Sebastian Drapewood. Jeg lurte på når vi skulle møtes.
Jeg fersket deg visst i å tisse på dypet.
Å, jeg lette bare etter termitter i understellet.
Kutt ut. Jeg vet hvorfor du er her. Den safen.
Mener du den der?
Den, ja. Det er over $200 millioner i krypto der inne.
Du mener Bukefalos, ikke sant?
Det vet jeg alt om.
Det eneste spørsmålet jeg har, er...
Hva er det?
Unnskyld, hva da?
- Jeg vet at fallos er en manns... - Ja.
Men Buke...
Bukefalos var Aleksander den stores hest.
Edgars far het Alexander.
Og som den narsissisten han var, var han besatt av Aleksander den store.
Og Edgar var besatt av faren sin.
Det siste passordet! Det måtte være hesten til Edgars far.
Men hva het den pokkers hesten?
Jeg måtte ha tak i navnet uten at Edgar fattet mistanke.
Ikke rør noe.
Jeg måtte ty til et klassisk Don Juan-triks.
Jeg fikk ikke sove. Tenkte du hadde lyst på...
- Ikke interessert. - Greit.
Som jeg sa, et Don Juan-triks.
Hallo der. Jeg fikk ikke sove. Tenkte du hadde lyst på en drink.
Sebastian Drapewood. Hva gjør du her så sent?
Vi vet vel begge hva som gjelder så sent.
Jeg ante ikke at du hadde slike følelser.
Kanskje det er kjærligheten i luften. Kanskje...
...at du lukter hvitvin og hvitløk.
Med Isabel?
Med et sånt utbytte, gjør du det du må.
Ri meg like heftig som din avdøde mann red...
Hva het hesten hans igjen?
Hva er dette for noe? Har Edgar sendt deg?
Om sønnen din sendte meg for å ligge med deg?
- Kom deg ut. - Kan jeg bare...
- Kom deg ut. - Jeg trenger buksene mine.
Kom deg ut, før du mister mer enn buksene dine.
Ha det.
Jeg måtte tilbake til rommet mitt uten oppstyr.
Det måtte mer til enn et avansert sikkerhetssystem
med lyskastere og infrarøde sensorer for å ta meg.
Jeg måtte bare holde meg i blindsonen.
Å, faen.
Hva faen?
- Aniq? - Takket være deg
trodde svigerforeldrene mine at vi hadde oss i buskene.
Drøm søtt. Bare hvis jeg er full i Europa.
Alle inn. Kom igjen. Jeg har noe å vise dere.
OK.
- Hva er det? - Er det blomstene mine?
Det er bevis. Bevis på at Grace drepte sønnen min,
og at Vivian og Feng skaffet giften. Hva skulle de ellers med alle blomstene?
- Det er en god grunn... - Jeg kan forklare!
...hvis vi får snakke ut!
Hva? Hva er så morsomt?
Jeg vet ikke. Men jeg ler også.
Hvis du tror dette beviser noe, kjenner du ikke mamma.
Mamma, tøm håndvesken din.
- Ja, vis dem. - OK...
- Nei, jenter. Bare... - Ja, gjør det.
OK, bare...
Hun går aldri fra en restaurant uten å ta med alt av suketter.
Ja, og hun liker ikke engang suketter.
Det er for søtt.
Hun tok med seg alle blomstene så de ikke skulle bli kastet.
Hun er ingen morder, hun er bare gnien.
Nøysomhet er en dyd.
Å, så flink. Må jeg gjemme sølvtøyet?
- Gi deg. - Hvorfor er du sånn?
- Så nedlatende. - Du er alltid så sur.
Vent!
Piggeplet mangler her.
Så det var giften.
Og alle var på middag på låven,
- så hvem som helst kan ha gjort det. - Hesten spiste dem!
Det kan ha vært hvem som helst. Nettopp.
Det var morgenen før bryllupet, og jeg hadde ikke koden til hesteskapet.
Men nå gikk starten.
Mine herrer. Ser bra ut.
Skal du til bryllupet? Sjåføren vår kom ikke.
Ja da.
Hei, hei! Se hvem jeg fant.
Folkene mine var på plass. Nå var det min tur.
Se på deg, gamle ørn. Hvem er den store sjefen nå?
Jeg trenger mansjettknappene mine. De er i...
Kan du hente Aniq? Jeg trenger hjelp med tversoveren.
- Jeg kan knyte den. - Jeg foretrekker Aniq.
Han sendte meg ut, så jeg ikke skulle se koden.
Så jeg satte opp et kamera.
Det var én, to igjen.
Men jeg manglet koden til hesteskapet.
Der har vi ham. Håndkysseren.
Slutt, da.
Det var tid for en siste innsats.
Isabel, angående i går kveld...
Jeg kastet alle tingene dine ut vinduet, bortsett fra underbuksene.
Dem beholder jeg.
Greit nok. Da jeg spurte hva Alexanders...
Nei, hør etter nå.
Si til Edgar at jeg husker alt.
Hestens navn var Nutmeg.
- Nutmeg? - Nutmeg.
Seks bokstaver. Koden. Og hun ga deg den bare?
Ja, men jeg støtte på et hinder.
Skal dere ikke danse brudevals?
Du vet at Edgar ikke takler å ha publikum.
Dere må ha brudevals. Dette er jo et partnerskap. Det skal være likt.
- Ikke la ham ta fra deg noe. - Ja, jeg vil jo ha en brudevals.
Sånn skal det låte. En lang dans. Og nyt den.
Nå manglet jeg bare firfislen.
OK, jeg har et forslag. Hva med et bilde uten Roxana?
Aniq kan passe henne.
- Det er vel i orden, Edgar? - Ja, Aniq er pålitelig.
Idioten har lasten. Jaxson, sett i gang.
Hors d'oeuvre, sir?
Hva er dette?
- Noen fiskegreier? - Vel, jeg er ikke vond å be.
Ahi-tunfisk og gulfinnetunfisk...
- Interessant. - ...er to navn på samme type fisk.
Å, nei.
Roxana?
Din kødd.
Judson, din tur.
Seabass, vi har et problem.
Sangen til brudevalsen er 40 sekunder for kort.
Improviser da, for pokker. Improviser!
Jeg fikser det.
Mine damer og herrer.
Kan alle trekke mot dansegulvet?
Nå skal de nygifte danse.
Men før de danser, vil jeg gjerne få si noen ord.
Jeg har spilt i mange brylluper.
Og de fleste forhold kneler som en campingstol.
Ja, jeg snakker om skilsmisse.
Jeg er selv skilt noen ganger.
Det er fjerde gang nå.
Hvis hun tror hun får vannscooteren,
er hun faktisk helt sinnssyk.
Vannfarkoster faller inn under sjøfartslovgivning.
Når jeg ser de nygifte, tenker jeg i mitt stille sinn:
"Dette paret vil leve et langt og lykkelig liv sammen."
Men samme det, her er sangen.
Det var en flott tale. Bra musikk også.
Kan jeg stå her hos deg? Jeg må følge med litt.
Hvorfor det?
La oss bare si at lover kommer til å bli brutt i kveld.
- Å, nei. - Jeg fikser det.
Å, faen. Kaller Seabass.
Kaller Seabass.
Jeg vet ikke hva...
Så du hadde alarm på safen?
- Jeg vil bare ha det som tilhører meg. - Jeg vant det på rettferdig vis.
- Dette var aldri rettferdig. - La oss spille om det.
Som i gamle dager.
La den beste vinne.
Herregud. S-E-C-4. Sebastian, Edgar, Connect Four! Fire på rad.
Det er ingen kode, det er en poengoversikt.
Edgar har holdt oversikten i årevis.
Men dette var ikke bare fire på rad.
Endelig hadde jeg sjansen til å slå huset.
Skal vi?
Uansett hva jeg gjorde, hadde han et mottrekk.
Han lurte meg opp i stry, akkurat som før. To vinnersjanser.
Vi vet begge hvordan dette ender, Sebastian.
Velg én.
Vet du hva? Du skal få dette.
Men det er for risikabelt å la deg ta hele.
Jeg bør nok holde igjen 20 %.
Ja.
For sikkerhets skyld?
Kom deg ut av kontoret mitt.
- Du drepte ham. - Hvorfor skulle jeg ha drept Edgar?
Fordi han klippet opp kortet ditt.
Men han gjorde jo ikke det?
Hva? Men hvordan?
Jeg tok selvsagt ikke kortet uten å legge igjen en kopi.
Edgar måtte ikke se at det var borte.
Så jeg kjøpte et uten trykkfeil.
Jeg sikret meg to vinnersjanser.
Som sagt, så ville jeg slå Edgar på hjemmebane.
Og det er hele historien?
Hvorfor druknet du sorgene på nachspielet?
Jeg gjorde ikke det, jeg feiret.
Men det var én ting som kanskje kan interessere dere.
Da jeg kom til baren, så jeg Ulysses holde på med et glass.
Alt i orden, kemosabe?
Selvsagt.
Hva skal det være?
Shackleton.
Hva gjorde Ulysses med glasset?
Jeg vet ikke. Han skjulte noe.
Noe han ikke ville jeg skulle se.
Jeg må ta denne.
Så jeg drepte ikke Edgar. Jeg gikk fra mange millioner i den safen.
Dette kortet er kanskje verdt noen hundre tusen.
Det har bare sentimentalverdi.
Er vi ferdige her?
Landon, din skjeggete kødd. Står til?
Jeg skulle jo ikke sladre til kona di om den natten i Praha.
- Det er åpenbart. Det var ham. - Det var ikke ham.
Hva sa du?
- Ikke. - Hva?
Den eneste som kan bekrefte historien, er Edgar. Og han er død.
Vi må finne ut hva han mente med at Zoës mor hadde hemmeligheter.
Og hva var greia med onkelen og glasset?
Skal du avhøre hele Zoës familie?
Nei, nei. Det kan vi ikke. De drepte ikke Edgar.
Hvis vi vil ha frem sannheten, må vi være upartiske.
Sånn som du nettopp behandlet Sebastian?
Du brukte hele avhøret på å få ham til sengs.
Jeg sa det han ville høre.
Jeg lot ham få tro at han sjarmerte meg.
Når folk slapper av, gjør de feil.
Det var jo faktisk veldig smart.
Jeg vet det.
Jeg skal jo renvaske Grace, ikke...
Dette kommer ikke Zoë til å like. Og det er viktig at foreldrene hennes liker meg.
Ikke vær like dum som meg.
Hva mener du?
- Sitt ned. - Hva?
- Sett deg. - Jeg sitter allerede.
Jeg har noe jeg må tilstå.
Jeg var ikke helt ærlig om grunnen til at jeg sluttet i politiet.
Jeg gjorde noe jeg ikke burde ha gjort.
For hvis du er for nært innpå en sak, ser du ikke sannheten.
Gjør det du skal.
- Renser du bassenget? - Det må jo gjøres.
Så mange døde bier.
Veldig trist.
Jeg beklager at Isabel var en... Vel, som de sier på fransk, en hurpe.
Jeg fortalte Aniq og den dama om oss.
Jeg vet det.
Men jeg fortalte ikke alt.
Tekst: Trine Haugen