KRUSTVĀRDU MĪKLA
Ak dievs, kāds klusums!
Kāds var kaut ko pateikt?
- Jebko. - Es atvainojos.
- Nē, jūs ne. - Vai manas klusās pārdomas
par mana dēla nāvi tev nešķiet gana pļāpīgas?
Ak dievs.
Kamēr gaidām, kad Sebastjans pabeigs kārtot lietas,
uzspēlēsim viesību spēli.
Tie, kas Edgaru nenogalināja, būs vienā komandā, Greisa - otrā.
Zināt, Izabela?
Jocīgi, ka jūs vainojat manu māsu, lai gan inde, kas Edgaru nogalināja,
nāca no jūsu meitas dārza.
- Vai tiešām? - Jā. Velnābols.
Tas bija ziedu dekoros uz galdiem.
Man patīk tas tonis.
Velnābols. Es esmu tikai dzirdējis, ka to izmanto kā psihotropu vielu.
Čīles aruku šamanis to lieto mazās devās, lai izsauktu vīzijas...
Jā, skaidrs, jūs ceļojat.
Ko īsti jūs ar to gribat teikt?
Ka mana adoptētā meita nogalināja savu brāli?
- Hena, vai tu nogalināji Edgaru? - Nē.
Nu lūk.
Viviana, vai jūs nogalinājāt manu dēlu?
Ko? Kāpēc lai es to darītu?
Re! Tas nebija "nē", vai ne?
Man ir ideja. Varbūt jūs visi to izdarījāt kopā.
Varbūt bijāt uzcepuši plāniņu, kā visai ģimenei ātri kļūt bagātiem.
Mēs jūsu naudu negribam.
Mūsu naudu grib visi.
Man aizvien vairāk liekas, ka to izdarīja Sebastjans.
Tiešām? Un kāpēc?
Edgars viņu slepus atlaida. Šoks! Turklāt viņš ir pretīgs.
Es jau saprotu.
Greisa patlaban šķiet ļoti vainīga, un būtu varen forši, ja puisis,
kurš visu laiku šarmējis jūsu meiteni, dabūtu par visu samaksāt.
Bet, mīlīt, saglabāsim vēsu prātu.
Viņu nešarmēja.
Jūs domājat, ka šarmēja?
SEC uzvedas kā īsti žmogi.
Čārlz, es uz nažu cīņu esmu ieradies ar cīsiņu rokās.
Man būs tevi jāapklusina, draugs. Mirklīti!
Pavei! Slepkava jau notverts?
Minēšu: tā izrādījās līgava, kas neparakstīja pirmslaulību līgumu?
- Jums ir laiks sarunai? - Protams.
Ar īsto policiju. Pasauciet, kad viņi ieradīsies.
Bet tikmēr - esmu nedaudz aizņemts.
Un nepaskaidrosiet, kāpēc Edgars jūs atlaida?
Vai arī mums tas jāsaka ar britu akcentu?
Aprunāsimies.
Ei! Kā iet tavā izmeklēšanā?
Ne pārāk.
Vispirms Izabela Edgara slepkavībā vaino manu māsu.
Tad - manu mammu un visu manu ģimeni.
Tāpēc es sāku domāt, ka patiesībā vainīga ir viņa.
Kā bērnībā: "Kurš saoda, tas arī vainīgs."
Tikai slepkavībā.
Patiesībā mēs jau esam atraduši nelāgu informāciju par Sebastjanu.
Varu derēt, ka Edgaru noindēja viņi visi kopā un tāpēc apsūdz mūs.
To noteikti vajadzētu pierādīt.
Labi. Tad to arī darīšu.
Uz nepareizo pusi.
Nemēģini pataisīt mani par muļķi.
Nekas vēl nav galā. Čau!
Jauki. Viņš ir atpakaļ.
Tā, jums ir deviņas minūtes. Tad būs nākamais zvans. Aiziet!
Tātad Edgars...
Jā. Viņš pieprasīja manu atlūgumu.
Un - jā, es to nevienam nestāstīju. Taču es viņu nenogalināju.
Velns, es pat uz viņu nedusmojos. Pēc vakardienas vairs ne.
Nesaprotu. Ja Edgars jūs atlaida, kāpēc nācāt uz viņa kāzām?
Lai to saprastu, jums jāsaprot mana pagātne.
Redziet, mēs ar Edgaru esam no ļoti dažādām pasaulēm.
Viņš nāk no bagātas dzimtas. Es uzaugu Sanbernardīno treilerparkā.
Kalifornijā? Tu esi brits.
Nē. Es tikai tāds izklausos.
Patiesībā esmu īsts amerikānis.
- Pag, ko? - Johaidī!
Kāpēc izlikies par britu?
Tāpēc, ka tad šķietu šarmants un inteliģents.
Kam jūs labāk atdotu savu naudu?
Šim lūzerim? Vai šim zellim?
Tam! Otrajam. Ar to es būtu gatava uz visu ko.
Tātad kāpēc es ierados kāzas?
Varētu teikt, ka gribēju dabūt spēlē vēl vienu punktu.
Ar krāpšanu es nodarbojos no bērna kājas.
STŪRA VEIKALS
Tolaik biju nabaga niecība no pēdējā sūnuciema.
Taču es biju blēdis.
SEBA$TJANS
Un man bija pašam sava komanda.
Mans brālēns Džekssons.
Un viņa brālis Džadsons. Arī mans brālēns.
Johaidī! Es paslīdēju ziepjūdenī.
Sadauzīju savu Yoo-hoo. Kas tas par veikalu?
Mans tētis ir advokāts, un viņš jūs iesūdzēs, kundziņ.
1994 - MAIŅAS KARTĪTES
Man klikšķ celis. Dzirdat? Agrāk neklikšķēja.
Ei!
Sīkie draņķi! Nekur jūs netiksiet!
Es runāju par jūsu dzīvi!
Mēs bijām talantīgi. Bet viņam bija taisnība.
Sīkas blēdības kopā ar brālēniem bija ceļš uz nekurieni.
Man bija jātiek prom. Ātri.
Tā nu ar viltotu liecību un ieteikuma vēstuli
es pamanījos tikt pie apmaksātām mācībām smalkā internātskolā.
Tur iepazinos ar Edgaru.
Edgars skolā bija viens no bagātākajiem.
Kas tas ir?
Zināju, ka viņš mani nicinās, tāpēc nolēmu izmēģināt smalku akcentu.
Tas?
Tikai mana mīļākā lieta visā pasaulē.
Jauniņā Džastina Tandera kartīte no 1994. gada.
Amerikāņu beisbols. Dievinu.
Tanders? Švaks iekšējā laukuma spēlētājs ar vidējo rezultātu 0,187.
Tā kartīte ir bezvērtīga.
Bet šeit ir drukas kļūda.
DŽASTINS TĒRDERS
Tērders. "Turd" - "sūds". Pārsmieties var.
Man joki patīk. Es to gribu. Cik?
Piedod, vecozēn. Nepārdodu.
Visam ir sava cena.
Varbūt uzspēlējam?
Ja uzvarēšu, kartīte būs mana. Ja uzvarēsi tu, dabūsi manu pulksteni.
Pulksteni, kas ir dārgāks par mana senča laivu? Nespēju atteikties.
Taču es blēdību saodu pa gabalu.
Viņa spēlē es viņu neuzveiktu.
ČETRI RINDĀ KUĢI - RISKS
Bet Četri rindā? Nabagu šahs?
To es varēju spēlēt.
Četri.
Vēlreiz.
Divas uzvaras no trim.
Es biju gudrs, bet Edgars bija pārgudrs.
Lai ko darīju, viņam vienmēr bija gatavas lamatas un divas iespējas uzvarēt.
Sanāk četri.
Starp citu, akcents ir smalks paņēmiens. Tikai tas jāpieslīpē.
Edgars redzēja man cauri.
Viņš atņēma man vienīgo vērtīgo lietu.
Taču es nedusmojos.
Redziet, dzīves spēlē Edgars bija kazino.
Viņam bija iedalītas citādas kārtis nekā pārējiem.
Ja kazino nevar uzveikt, tad pašam par tādu jākļūst.
Es Edgaru pierunāju apvienot spēkus. Viņš būtu operācijas smadzenes, es - seja.
Un dibens. Un vēderprese.
To visu es gribētu redzēt.
Orderis ir?
Ko jūs darāt?
Mēs bijām ideāla komanda. Sākām ar mazām blēdībām -
"Spāņu gūstekni", "Nursiku pavērsienu",
- arī "Mvambas rokādi". - Ko?
Tad, pēc koledžas, sākām vislielāko krāpšanu -
pilnīgi legālu riska ieguldījumu fondu.
Izveidojām no pašiem pamatiem.
Ar neko vairāk kā 2,4 miljonu $ aizdevumu no Edgara tēva.
Mēs bijām neapturami. Vārtījāmies naudā.
Bet tad Edgars mūs ievilka kriptobiznesā.
Edij, zēn, es vēl šaubījos, taču tev bija taisnība.
Bucefāls ir cēlies neticami augstu.
Skatos, ka esi pastiprinājis seifa drošību.
Tajā glabājas manas kriptovalūtas atslēgas,
un šī valūta, kā tikko minēji, tagad ir ļoti lielas naudas vērta.
Taču...
nauda varēja būt vēl lielāka.
Tu pieturēji 20 % mūsu kapitāla. Bet es teicu, lai investē visu.
Tie bija 20 %. Mēs bijām apdraudēti.
Apdraudēta bija tikai tava ticība.
- Tu man izmaksāji miljonus. - Beidz.
Tu esi atlaists, Sebastjan.
Tu taču to nesaki nopietni. Edgar, tas bija riska ieguldījumu fonds.
Kriptovalūta ir nestabila. Tur viss atkarīgs no skatpunkta.
Viss ir atkarīgs no skatpunkta.
Piemēram, Mona Liza.
Tas ir viduvējs viduvēji glītas sievietes portrets.
Tomēr esam nosprieduši, ka tas ir nenovērtējams mākslas darbs, un nu tā ir.
Vai arī tā "sūda" kartīte, ko tev atņēmu mūsu iepazīšanās dienā.
Redz, kādam citam, piemēram, sunim, tas ir tikai kartona gabals,
taču tam piemīt milzu vērtība tāpēc, ka mēs tādu tam esam piešķīruši.
Tieši tāpēc es nedrīkstu pieļaut, ka tu grauj manu ietekmi.
Bet mēs esam partneri.
Esam sadarbojušies gadu desmitiem.
Tu no tā visa atteiksies?
Vai zini?
Došu tev laiku līdz pirmdienai, lai iesniegtu atlūgumu,
jo negribu, lai manās kāzās mēs justos dīvaini.
Tu domā, ka pēc tā visa es ieradīšos tavās kāzās?
Protams. Nu, šis jau ir tikai bizness.
Tu vienalga esi mans vedējs.
Velns! Tas gan ir bezsirdīgi!
Neizklausās pēc Edgara, kuru pazinu es. Pret mani viņš bija ļoti jauks.
Tas tāpēc, ka no tevis viņam neko nevajadzēja.
Tev viņa acīs nebija nekādas vērtības.
Es gan tā neteiktu.
Palīdzēju viņam sasiet tauriņu...
Vai, cik mīļi.
Biznesā Edgars bija nežēlīgs.
Es palīdzēju viņam izveidot impēriju, bet viņš gribēja mani izmest mēslainē?
Es nevarēju padoties bez cīņas. Un kāzas bija lielisks aizsegs.
Taču tik lielai zādzībai
man vajadzēja vienu varenu...
Tedij!
- Nesapratu? - Tu muļķi tāds!
Kā, pie velna, tev iet?
Jā, piedod. Biju aizgājis pačurāt.
Divas minūtes. Stāsti!
Es teicu, lai neņem tos dekorus!
Zinu. Ko mēs tagad darīsim, ko? Mēs nevaram iziet ārā ar šiem rokās.
Paklausies. Mēs tos aizskalosim.
- Podā? - Jā. Darīsim to uzmanīgi.
- Te taču ir kāds simts puķu! - Labi, pa vienam kātam.
Paskat, paskat!
- Mēs visu varam paskaidrot. - Pagaidiet!
Jā, protams.
Paliec sveiks, draugs. Atā, vecozēn.
Tā. Kur es paliku?
Šķiet, tu grasījies sapulcēt komandu.
Komandas spēlē softbolu.
Kad gribi ielauzties, ir vajadzīga banda.
Man vajadzēja profesionālus noziedzniekus, ko Edgars nekad nav saticis.
Patiesībā cietums man ļoti ir nācis par labu. Man bija dots laiks.
Un tieši to man vajadzēja, lai pabeigtu jauno albumu.
Kad pasaule izdzirdēs, ko esmu sacerējis aiz šīm biezajām sienām,
varēsiet man dot vēl vienu mūža ieslodzījumu,
jo albums būs nāvīgi labs.
Vienu sodu par nogrūšanu...
- Un otru - par dziedāšanu - Godātais, esmu jūsu advokāts.
Šīs restes nespēj aizturēt Šīs taktis
Stop! Lūk, par ko ir runa.
Šīs restes, cietuma restes, nespēj aizturēt taktis -
dziesmu, kuru jums dziedu. Tagad.
Šķiet, ka te ir draņķīga akustika.
Varbūt atnāksiet uz cietuma dušu? Tur akustika ir neiedomājama.
Starp citu, ko īsti nozīmē "mūža"? Šķiet, ka esmu te bijis pietiekami.
[JEKS$ONS] [DŽAD$ONS]
Tas taču mūsu brālēns Sebs, kas atpeldējis pie mūsu krastiem.
Par ko jūs iesēdināja šoreiz?
Par parastu laupīšanu. Džadsons salaida dēlī.
Ko? Nē, tu salaidi dēlī!
Man vajadzēja izsist stiklu, tev - savākt mantu.
Jā, bet man patīk dauzīt, idiot!
- Veči! Ei! - Tu nedrīksti mani aiztikt, ķēms!
Dāmas! Izbeidziet.
Ja nu es pateiktu, ka varu jūs dabūt laukā?
- Kas mums no tā? - Tavu labdarību mums nevajag.
Man jūs esat vajadzīgi darbam. Lielam. Un cietuma priekšnieks ir man parādā.
Re, kur mērķis. Edgars Minouss. Un te - laupījums.
Šis seifs. Šeit.
Tas slēpjas aiz trim drošības mūriem.
Tāds darbs? Tur vajadzēs vismaz...
Kāzu dīdžeju, oberi un stulbāko aktieri pasaulē.
Un lūk, kā mēs to paveiksim.
Runā, ka dīdžejs necik labi nejūtoties.
Džadson, varbūt vari viņu apraudzīt?
Sūdīgi izskaties. Varbūt labāk brauc mājās.
Dzirdēju, ka trūkst oficiantu.
Džeksson, varbūt tu varētu izlīdzēt.
Man vajadzēs četrarpus minūtes, lai uzlauztu seifu.
Būs jānovērš uzmanība. Domāju...
Pirmā deja? Nokārtošu.
Četrarpus minūtes? Velns! Cik sarežģīts ir tas seifs?
Teju neuzlaužams.
Pirmkārt, iespējamas miljons ciparu kombinācijas.
Tas lai paliek manā ziņā.
Otrkārt, tīklenes skeneris. Bet ne Edgara tīklenes.
Tāpēc jums būs...
Jāpiesit tā ķirzaka un jāizspiež šai acis? Būs.
Ko? Nē. Jēziņ!
Jums būs jānovērš uzmanība, lai es varētu nozagt ķirzaku.
Labi! Bet vienā brīdī es kādu piesitīšu.
- Tiešām? - Un kas ir treškārt?
Zirgu skapītis?
Tas zirgu skapītis ir tīra tērauda kaste ar sešu burtu kodu.
To vēl neesmu uzlauzis.
Kā - vēl neesi uzlauzis?
Jā. Bez tās kombinācijas esam kā Leo Titānikā.
Seksīgs tirliņš, kas beigās aizies pa burbuli.
Es izdomāšu, skaidrs? Man tikai vajag vairāk laika.
Es kavēju vakariņas.
Man bija jāpārliecina Edgars, ka kāzās nebūs nekā neveikla.
Nebiju drošs, vai būsi.
Kāpēc lai es nebūtu?
Galu galā, esmu tavs vedējs.
Tātad - paflirtēju ar līgavas māsu,
pieteicu pārsteiguma viesi...
Jūlisīss!
Un, kad biji apspļaudījis Vivianu,
es iedzēru vēl vienu glāzi un lavījos uz Edgara kabinetu.
Taču pa ceļam...
Es zinu jūsu noslēpumu, Viviana, un, ja neizstāstīsiet jūs, to izdarīšu es.
Edgar, lūdzu. Tu to visu nespēj saprast.
Nepiekrītu.
Pag! Tagad noslēpums ir arī Vivianai?
Interesanti.
Bet vai tas ir slikts noslēpums? Vai varbūt kas jautrs?
Mēs nezinām, vai ne? Un droši vien neuzzināsim.
Varam pavaicāt viņai.
Turpiniet.
Gaiss bija tīrs, tāpēc bija laiks sākt plāna pirmo punktu.
Iedomājieties manu pārsteigumu, kad atskārtu, ka neesmu tur viens.
Bet kas gan ir ielaušanās, ja nav konkurences?
Skat, skat, skat.
Šķiet, ka esmu tevi pieķēris nozieguma vietā.
Sebastjans Dreipvuds. Es jau prātoju, kad tiksimies aci pret aci.
Liekas, ka esmu tevi pieķēris nedarbos.
Es tikai skatījos, vai tur apakšā nav termītu.
Neizliecies! Es zinu, kāpēc te esi. Tā seifa dēļ.
Ko? Vai tā seifa dēļ?
Tā, jā. Tur iekšā ir vairāk nekā 200 miljoni $ kriptovalūtā.
Tu runā par bucefālu, jā?
Es par to visu zinu.
Man tev ir tikai viens jautājums.
Kas tas ir?
Atvaino, ko?
Tas ir saliktenis.
- Zinu, ka "falls" ir vīrieša... - Jā.
Bet tas "buce"...
Bucefāls. Tā sauca Aleksandra Lielā zirgu.
Redzi, Edgara senci sauca Aleksanders,
un viņš, būdams īsts narciss, bija apsēsts ar Aleksandru Lielo.
Un Edgars bija apsēsts ar savu senci.
Pēdējais kods!
Tas noteikti bija Edgara tēva zirga vārds.
Bet kā to nolādēto zirgu sauca?
Man vajadzēja šo vārdu noskaidrot, neizraisot Edgarā aizdomas.
Neko neaiztiec!
Nācās ķerties pie klasikas - "Donžuana medusmaizes".
Labvakar. Domāju, varbūt tev gribēsies mazliet...
- Mani tas neinteresē. - Skaidrs.
Kā jau teicu - "Donžuana medusmaize".
Sveiki. Nevarēju iemigt. Domāju, varbūt jums gribēsies iedzert.
Sebastjans Dreipvuds. Ko tu te šai stundā dari?
Domāju, mēs abi zinām, kas šajā stundā parasti notiek.
Man nebija ne jausmas, ka tev ir tādi nodomi.
Varbūt tas ir gaisā jaušamās mīlas dēļ. Varbūt vainīgs ir
tavas miesas baltvīna un ķiploku aromāts.
Ar Izabelu?
Tāda ķēriena dēļ ir jādara tas, kas ir jādara.
Es gribu, lai tu uz manis jāj, kā tavs vīrs jāja...
Kā sauca viņa zirgu?
Kas te notiek? Tevi uz to pierunāja Edgars?
Vai jūsu dēls mani atsūtīja ar jums pārgulēt?
Vācies prom.
Vai es varētu...
Vācies prom.
Man jāuzvelk bikses.
Vācies, kamēr neesi zaudējis ko vairāk par biksēm.
Visu labu!
Bija jātiek atpakaļ uz savu kotedžu, nepiesaistot uzmanību.
Mani nenoķers ar nieka daudzpakāpju apsardzes sistēmu,
kura aprīkota ar prožektoriem un infrasarkanajiem sensoriem.
Atlika tikai turēties aklajā zonā.
Bļāviens!
Velns parāvis!
- Anīk? - Zini, pateicoties tev,
manas draudzenes vecāki nodomāja, ka mēs tur krūmos kniebāmies.
Ceri vien. Es to darītu tikai dzērumā. Un Eiropā.
Visi iekšā! Nāciet! Man kaut kas jāparāda.
Labi.
Kas notiek?
Vai tie ir mani dekori?
Tas ir pierādījums. Pierādījums, ka Greisa nogalināja manu zēnu
un Viviana un Fengs piegādāja indi.
Citādi kāpēc pie viņiem ir visas puķes?
- Tam ir labs izskaidrojums... - Es varu paskaidrot.
- ...ja jūs ļautu runāt. - Ak dievs!
Kas? Kas te tik uzjautrinošs?
Nezinu. Bet es arī smejos.
Jums tie šķiet pierādījumi tikai tāpēc, ka nepazīstat mūsu mammu.
Mammu, izgāz laukā somu.
- Jā, parādi viņiem. - Labi...
- Labi, meitenes. Labi. - Jā, dari tā.
- Mammu, klausi. - Meitenes. Nu...
Labi, tikai...
Restorānos viņa vienmēr pievāc visus Sweet'N Low saldinātājus.
Pilnīgi visus.
Taisnība, un viņai Sweet'N Low nemaz negaršo.
Pārāk salds.
Dekorus viņa savāca tikai tāpēc, ka negribēja, lai tie aiziet postā.
Jā. Viņa nav slepkava. Tikai skopule.
Taupība ir tikums.
Jūs esat pats apdomības iemiesojums! Man iet paslēpt sudrablietas?
- Beidziet. - Kāpēc jums tā jārunā?
- Īsta Kārena. - Jūs vienmēr esat tik īgna!
Pagaidiet!
Šajā trūkst velnābola.
Tātad tiešām izmantota inde.
Un mēs visi bijām mēģinājumā stallī,
- tātad to varēja izdarīt jebkurš. - To apēda zirgs.
To varēja izdarīt jebkurš. Tieši tā.
Bija jau kāzu rīts,
un es aizvien nezināju zirgu skapīša kodu.
SAUĻOŠANĀS SALONS
Bet bija jāsāk.
Kungi! Jūs mākat sakopties.
Vai jūs braucat uz kāzām? Mums neatbrauca šoferis.
Braucu gan.
Ei, ei! Re, ko es atradu.
Banda bija vietā.
Nu bija jārīkojas man.
Paskat tik, vecozēn. Kurš tagad ir operācijas seja?
Man vajag manas apročpogas. Tās ir manā...
Vai atvedīsi man Anīku? Man vajag kādu, kas sasien tauriņu,
un liekas, ka viņam uz mezgliem ir talants.
- Es varu sasiet. - Labāk Anīks.
Labi.
Es zināju, ka viņš mani izmetīs laukā, lai neredzu kodu.
Tāpēc uzstādīju pildspalvu.
Viens ir, divi atlikuši.
Bet vēl bija vajadzīgs kods zirgu skapītim.
Tas ir viņš! Roku bučotājs.
Nu beidz, vecīt.
Lūk, bija jāsper izmisuma solis.
Izabela, par to vakarnakti...
Es visas tavas mantas izmetu pa logu, izņemot apakšbikses.
Jā, tās es paturēšu.
Taisnīgi. Klau, kad vaicāju jums vārdu Aleksandera...
Nē, paklausies tu!
Pasaki Edgaram, ka es atceros visu.
Zirga vārds bija Nutmeg.
- Nutmeg? - Nutmeg.
Seši burti. Kods. Un viņa tev to vienkārši nosauca?
Jā. Bet bija arī šķērslis.
Kā tā - jūs pirmo deju nedejosiet?
Tu taču zini, kāds Edgars kļūst cilvēku priekšā.
Jums ir jādejo.
Tagad jūs esat partneri. Viss uz pusēm.
Neļauj viņam atņemt to, kas ir tavs.
Es gribu gan pirmo deju.
Pareizi! Dejo labi ilgi! Izpriecājies.
Tagad man vajadzēja tikai to ķirzaku.
Tā, draugi, man ir ideja. Varbūt uztaisām vienu bez Roksanas?
Viņu var paņemt Anīks.
- Tā taču var, Edgar? - Protams. Anīkam var uzticēties.
Laupījums ir pie aktiera. Džeksson, jāsāk.
Uzkodas, kungs?
Kas tas?
Zivju čupiņas.
Nu, labprāt.
Ziniet, Ahi tuncis un dzeltenspuru tuncis...
- Interesanti. - ...ir divi dažādi nosaukumi. Zivs ir viena.
Ak nē.
Roksana?
Tu, maita tāds!
Džadson, tava kārta.
Seb, mums ir problēma.
Pāris tikko izvēlējās mūziku pirmajai dejai - 40 sekundes par īsu.
Izdomā kaut ko, sasodīts! Izdomā!
Skaidrs.
Dāmas un kungi!
Lūdzu pievērst uzmanību deju grīdai!
Pienācis laiks mūsu laimīgā pāra pirmajai dejai.
Taču pirms dejas es vēl gribu pateikt pāris vārdus, ja drīkst.
Esmu spēlējis daudzās kāzās.
Vairums no šīm laulībām ir sabrukušas kā lēts dārza krēsls.
Jā, es runāju par šķiršanos.
Pats esmu šķīries trīsreiz.
Ceturtā vēl nav noformēta.
Ja viņa domā, ka dabūs manu laivu...
Vai! Tad viņa ir izkūkojusi prātu.
Šķiršanās likumā peldlīdzekļi nav iekļauti. Tas ir Jūrniecības likums.
Bet, skatoties uz šo pāri, es domāju:
"Lūk, šis pāris kopā nodzīvos ilgi un laimīgi."
Labi, lai skan dziesma!
Tas bija satriecošs tosts. Mūzika arī laba.
Neiebilsti, ka pakavējos? Man vajadzīgs skats no augšas.
Kāpēc tev tas būtu vajadzīgs?
Teiksim tā: šovakar noteikti notiks kaut kas krimināls.
- O, nē. - Ķeros pie lietas.
Johaidī. Seb, atsaucies!
Seb. Atsaucies!
Es nezinu, ko...
Tu seifam biji pielicis signalizāciju, jā?
- Man vajag tikai to, kas ir mans. - Bet tā nav tava. Es to godīgi vinnēju.
Tas nebija godīgi.
Saderam un uzspēlējam?
Kā vecajos laikos.
Lai uzvar labākais.
Ak dievs, SEC4. Sebastjans, Edgars, Četri rindā.
Nav brīnums, ka to nesapratu. Tā nav mīkla, bet rezultātu pieraksts.
Edgars rezultātus fiksēja gadiem.
Bet šī nebija parasta spēle.
Šī bija mana vienīgā iespēja beidzot apspēlēt kazino.
Sāksim?
Lai kur es iemetu kauliņu,
uzvaras gājiens piederēja viņam.
Viņš mani apčakarēja - kā agrāk. Divas iespējas vinnēt.
Mēs abi zinām, kā tas beigsies, Sebastjan.
Izvēlies vienu.
Vai zini? Es tev to atdošu.
Bet es nevaru tev ļaut ņemt to visu, jo tas būs pārāk liels risks.
Man vajadzētu atstāt kādus 20 %, jā?
Jā.
Riska ieguldījums, ne?
Tagad vācies prom no mana kabineta.
Jūs noteikti to džeku novācāt.
- Kāpēc lai es nogalinātu Edgaru? - Viņš sagraizīja jūsu "sūda" kartīti.
Taču viņš nesagraizīja, ne?
Ko? Bet kā?
Es nebūtu ņēmis kartīti, neatstājis vietā tādu pašu.
Edgars nedrīkstēja saprast, ka tā pazudusi.
Tāpēc es nopirku tādu pašu, tikai bez drukas kļūdas.
TĒRDERS - TANDERS
Es gādāju, lai divas iespējas uzvarēt ir man.
Kā jau teicu, es gribēju uzveikt Edgaru viņa paša spēlē.
Un tas ir viss jūsu stāsts?
Kāpēc afterpārtijā slīcinājāt bēdas?
Es neslīcināju. Es svinēju.
Jā. Bija gan viena lieta, kas jūs varētu interesēt.
Pie bāra es redzēju, kā Jūlisīss kaut ko dara ar glāzi.
Viss kārtībā, kimosabe?
Protams.
Ko varu piedāvāt?
Shackleton.
Ko īsti Jūlisīss ar to glāzi darīja?
Es nezinu. Bet kaut ko viņš slēpa. Kaut ko, ko negribēja, lai es redzu.
Uz šo man jāatbild.
Tātad es Edgaru nenogalināju.
Es tajā seifā atstāju miljonus.
Un cik vērta ir šī kartīte? Kādu vidēju sešciparu skaitli?
Tai būtībā ir tikai sentimentāla vērtība.
Esam beiguši?
Lendon! Tu jākli ar kazbārdiņu! Kā iet?
Atceries, es teicu, ka nestāstīšu tavai sievai par to mūsu nakti Prāgā?
- Domāju, ir skaidrs, ka vainīgais ir rokā. - Viņš nav īstais.
Kā jūs teicāt? Ir vai nav?
- Nav. - Ko?
Apstiprināt viņa stāstu var tikai Edgars, kurš ir miris.
Mums jāsaprot, ko viņš domāja ar to, ka Zojas mammai ir noslēpumi.
Un kas ir ar to tēvoci un glāzi?
Pag, jūs gribat nopratināt Zojas ģimeni?
Nē. Nē, nē. To mēs nevaram. Viņi Edgaru nenogalināja.
Klau, es saprotu. Bet, ja gribam noskaidrot patiesību, jābūt objektīviem.
Jā, kā jūs bijāt pret Sebastjanu?
Jūs visu sarunu mēģinājāt ar viņu nokniebties.
Es teicu to, ko viņš gribēja dzirdēt.
Viņš ir šarmētājs. Ļāvu domāt, ka esmu apburta.
Kad cilvēki sajūtas ērti, viņi sāk kļūdīties.
Nu, tas vispār ir ļoti gudri.
Zinu.
Bet mans uzdevums ir attaisnot Greisu, nevis...
Zojai tas nepatiks.
Un man ļoti vajag iepatikties viņas vecākiem.
Nepieļaujiet manas kļūdas.
Ko tas nozīmē?
- Apsēdieties. - Ko?
- Sēdieties! - Es vispār jau sēžos.
Man ir jāatzīstas.
Es nebiju pavisam atklāta, nosaucot iemeslus, kādēļ pametu dienestu.
Un es esmu darījusi to, ko nevajadzēja,
jo reizēm, kad esi pārāk tuvu, nevari saskatīt patiesību.
Dari savu darbu.
Tīri baseinu?
Kādam ir jātīra.
Daudz beigtu bišu.
Ļoti skumji.
Piedod, ka Izabela izturējās kā tāda... Nu, kā franciski saka, sterva.
Es Anīkam un tai sievietei par mums izstāstīju.
Zinu.
Bet es viņiem neizstāstīju visu.
Tulkojis Imants Pakalnietis