Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POUZE PERSONÁL
Dobrý večer, dámy a pánové. Vítejte v italském Terstu.
Zdá se, že se k nám od Jadranu valí bouře
a v pokoji 620 v Grand Hotelu Castelletto máme pohřešovaného agenta CIA.
Tady londýnská centrála.
Vidíme živý přenos.
Můžeme začít.
Tady Faraday. Záchranný tým v šestém patře.
- Agentko Hallová, velíte misi. - Rozkaz.
Dejte mi signál, až budete na místě. 45 vteřin. Hezky dovnitř a ven.
- Únikový tým se připraví. - Jsme na místě.
Chci toho sráče živýho, Brennane.
Jo. To je jako člen softballovýho týmu CIA?
Jsme na místě.
- Zkuste ho nezastřelit. - Máme mu taky zaplatit minibar?
Jo. Ať vám dají účet. Langley to určitě zacvaká.
Tak jo, na můj povel.
Faradayi, jděte dovnitř.
- Na kolena! - Lehnout!
- Cíl zajištěn. - Nestřílejte!
Čistý!
Je svázanej a připravenej.
- Máme harddisk. - Čas zmizet.
Rozmyslel jsem si to.
Chtěl jsem se jít přihlásit na ambasádu.
Dobrá zpráva. Ušetřili jsme ti cestu.
Přesouváme se ke schodům.
- Raynere, jdou za tebou. - Rozumím.
Pět vteřin k východu.
K zemi!
Co se krucinál stalo?
Rayner nepřežil. Přední východ nejde použít.
Jasný.
Co se to děje?
Pohyb!
Jakej je plán?
Záložní místo u kanálu!
Ty informace potřebujeme, Brennane.
- Zásah! - Glover zemřel.
- Posily! - Kdo střílí?
Jsme pod palbou!
Zůstaňte tam. Za pět minut máte pozemní podporu.
- Za tři jsme u kanálu. - Ne.
Vážně, Rox. Musíš mi věřit.
Dobře. Máš zelenou.
- Běžte. - Padáme odsud!
- Dostaňte ho odsud! - Za mnou!
Bože můj! Prosím!
Faradayi, slyšíš mě? Nicku, slyšíš mě? Tak slyší mě někdo? Kdokoli?
- Faradayi, kde jsi? - Nicku, kde jsi?
Jsem na záložním místě. Mám našeho agenta.
JEDNOTKA VŠEDNÍHO NASAZENÍ
- ...dnešní předpověď počasí v Jersey. - Díky, Mitchi. Jsem Dan Farrell.
Sledujte náš meteorologický tým po celém New Jersey...
- Do háje. - Uvařila jsem ti kafe.
Díky.
Vezmi si ho s sebou.
To mě hned vykopneš?
Na ranní planý řeči jsem moc stará, Michaele.
Včera to byla zábava.
Ale už je novej den.
Sakra, Nicole. To je krutý.
Hele, když jsme se poznali, napadlo tě, že si spolu užijeme?
Tehdy jsi byl v sedmý třídě a já tě učila angličtinu. Takže...
- Ne. - Nikdy jsi mi nedala pětku.
Hej.
Já nestačím zírat. I po tolika letech mě pořád učíš.
- Ještě se uvidíme. - Nejspíš.
- Čau, Gary. - Mikeu.
- Ahoj, mami. - Ahoj, broučku.
- Stylovej oblek. Furt makáš v centru? - Gary pracuje v bance.
- Jako pokladní? - Jako manažer.
Slečno Hoffmanová.
Čau, mami.
Nicole Hoffmanová.
Jseš jako federálové. To máš oči všude?
Před svou mámou v New Jersey nic neutajíš.
- Její Gary pořád pracuje v bance? - Ne, vyhodili ho.
Prodává párky u Rockefellerova centra. Je to dost smutný.
- Kdy bude Ronnieho svatba? - Za pár tejdnů.
Ne, potřebuju to vědět přesně. Musím se všude objednat.
- A na co? - Na manikúru. Musíš se objednat dopředu.
Nechci, aby mi dali Josie.
- Hlavně ne Josie, co? - Nebuď drzej.
- Kdy je ta svatba? - Od neděle za dva týdny. Ahoj.
- Paní Hoffmanová? - Slečna Hoffmanová, abys věděl. A jo.
- Dvakrát. Nebo aspoň jedenapůlkrát. - Ze školy si ji nepamatuju.
Neměl jsi každej den zatahovat.
Jestli máš rád starší ženský, znám pár kočiček, co s babičkou hrajou mahjong.
- Já ale chci tvoji babičku. - Snad rád večeříš v 16.30.
Proč tak pozdě?
- Hej, to ne. Nech to na mně. - Ale no tak, brácho. Jseš taky na mizině.
Zaprvý, i kostelní myš je bohatší než ty.
A za druhý jsem dneska dostal zálohu, takže v klídku.
- Díky, Mikeu. - Jo.
- Musím se jít vychcat. - Utíkej.
- O tý záloze jsem nevěděl. To je dobrý. - To je blbej a hnusnej?
Žádnou jsem nedostal, jsem švorc. Billy nemá práci. Tak to zacálujem za něj.
Upřímně, Rox, moc nechápu, proč chceš jeho.
Mám z něho dobrý pocit, šéfe.
Jestli je takový, jak si pamatuju, pak potřebujeme přesně jeho.
- Jimmy, dám si další. - Jasný, Mikeu.
Pití platí ten, kdo dostane burák do sklenice za barem.
No ty kráso.
Nazdárek, Mikey.
Roxanne Hallová.
- Co tady děláš? - Co myslíš? Přišla jsem na drink.
- Jsi tady sám? - Jo.
- Ne. - Máš rande?
Promiň, ale...
Tohle je fakt překvapení.
Překvapení je, že máš stejnej účes jako na střední.
Hej, je to klasika.
- Dva panáky, prosím. - Už zvládáš alkohol?
- Zvládala jsem ho vždycky. - Můj pozvracenej oblek tvrdí opak.
- Ty máš pořád oblek ze střední? - Jo.
- Vážně? - A furt mi padne.
Tohle je fakt šílený. Asi tisíckrát jsem si představoval, jak sem vejdeš.
- Spokojenej? - V mý hlavě jsi měla vždycky bikiny.
- Pořád tancuješ breakdance? - Každou sobotu. A víš ty co?
- Holkám se to furt líbí. - Žádný holce se to nikdy nelíbilo.
- Isabella Mingarelliová? - Líbil ses jí, protože ses líbil mně.
Ne, žrala tyhle pohyby.
Panebože. Má s Mattym Museem šest dětí.
- Teď čekají další. - A co ty?
- Co já? - Máš děti?
- Ne, nemám děti. Co ty? - Ne. Aspoň o žádným nevím.
Moc ti to nejde. Zapomněla jsem, jak dobrý jsou hranolky s mozzarellou.
Na vysoký jsi zapomněla na spoustu věcí. V Patersonu se ti to moc nelíbilo, co?
- To ani na vejšce. - Slyšel jsem.
Jo?
A co jsi slyšel?
Před finále ses prej poprala s rozehrávačem basketbalovýho týmu.
- Zlomila jsi mu čelist. A vykopli tě. - Byl to centr. A zlomila jsem mu nos.
Pořád v tobě zůstalo Jersey.
Ne, vzal moji nejlepší kámošku na rande.
A ráno si nic nepamatovala. Lidem ve škole to bylo fuk.
- Už to nevrátím. - Zahodila jsi akademickou kariéru?
Ne.
- Polepšila jsem si. - Co děláš teď?
Správnou věc.
Nezabalíme to už?
Vždyť jsme se bavili. To nechceš tu hru dohrát?
Večer ještě nekončí, Mikeu. Pojďme
se přesunout jinam.
Aha.
Sakra!
Kdybych věděl, že budeme závodit, dám si míň hranolek!
No ty jo, podívej na to.
Pamatuješ na tuhle lavičku?
- Tady jsi mi poprvé řekl, že mě miluješ. - Vždycky jsem byl romantik.
Chtěl jsem tě hlavně rozesmát.
Musím to vzít. Kdyby to nebylo důležitý...
- Mikeu. - Bude to jenom na vteřinku.
Počkej.
Dej mi vteřinku.
- Ne! - Ten song jsi milovala.
Ne, nezpívej.
Kašlu na kluky, co se flákaj.
A na ulici jenom randál dělaj.
- Jak jsem ti mohla podlehnout? - Byla jsi mladá a hloupá.
- Nebyla jsem hloupá. - Naivní.
- Jo. - Naivní.
- Jo.
Kéž bys odsud tehdy neodešla.
- Ne, o tom nemluvme. - Fajn.
- Nepokaz to, Mikey. Tohle je dobrý. - Promiň.
Do Jersey.
...miláčka na pouť.
Musím se ti k něčemu přiznat.
Přivedla jsem tě sem s postranním úmyslem.
Jo? Chceš odsud odjet se mnou?
Jo.
Tak nějak.
Promiň, Mikey.
Co to...
Dobré ráno.
Vítej v Londýně, Mikey.
Rox, co to kruci je?
- Kam zmizelo Jersey? - Nikam.
- To ty jsi zmizel. - Cože?
Ne. Byli...
Byli jsme v Pointu.
Byl jsem fakt okouzlující.
- Hrál tam song Jersey Girl... - Pak jsem ti píchla injekci
a převezla tě nákladní dopravou do Anglie.
Ne. Musím bejt v práci.
Nemůžu zase přijít pozdě. Předák mě zabije.
Tomu říkám budíček, co, Mikeu?
- Kdo jste? - Tom Brennan.
Místní 12-25.
- Co? - Roxannin šéf.
- I když někdy to tak nevypadá. - Pečlivě plním rozkazy, šéfe.
Ale ne ty, co ti dávám já.
Co je tohle za think tank?
Think tank. To je dobrý. Obvykle říkám, že jsem pilot.
Má i tu čepici a tak.
- Cože? - Koupím ti snídani. Řídíš.
Rox, co...
Co chceš vědět?
- Cože? Unesli jste mě? - To se dá jednoduše poznat.
Právě jsem ti dal klíčky od fára za 200 000 dolarů a pozval tě na snídani.
Normálně startuju šroubovákem.
- Kde... Kam mám jako ten klíč vrazit? - Mikeu.
Sem.
- Někdo mi musí říct, co se to sakra děje. - Provedu, Mikeu.
Zahni doprava.
- Zkus jet po pravé straně. - Sakra! Do háje!
Co to...?
- Co blbne? - Pravá strana je ta levá.
To vůbec nedává smysl.
- Poprvé v Londýně? - Myslíte?
Vůbec poprvé opustil svoji domovinu.
- Nepracujete pro mezinárodní think tank? - Ne.
- Pracujeme pro Unii. - Cože?
Polovina tajných služeb neví, že existujeme. Druhá lituje, že to ví.
- To jste jako u FBI? - Jo.
Ale všechnu práci děláme my a nemáme bundy se žlutýma písmenama.
- Dobře pro vás, ale proč jsem tady? - Před dvěma dny se v italském Terstu
podělala mise Unie zadržet přeběhlíka CIA.
A proto jsem v Londýně?
- Jo. - V podstatě.
Omlouvám se, že jsem pomalej, ale musíte mi to líp vysvětlit.
Jsme jedineční v tom, že nepřijímáme rekruty z Princetonu ani Harvardu.
Nechceme chytrolíny z Yaleu ani nikoho z tenisového týmu na Oxfordu,
ale lidi, kteří umí být nenápadní. Neviditelnou armádu,
která udržuje svět v chodu. Chytré lidi z ulice, co odvedou veškerou práci.
Chceme modré límečky, ne modrou krev.
Lidi, kteří staví naše města a makají u výrobních linek.
To jsme my.
Je na nás spoleh.
To se od lidí, jako jsme my, očekává, protože nám v životě nikdo nic nedal.
Přesně tak.
Ahoj, Maggie. Tři slaninové rohlíky a tři černé kávy s sebou.
- Kečup, nebo hnědou omáčku? - Jenom kečup, díky.
- Co je to hnědá omáčka, hergot? - Netuším.
Ty kluci jsou taky od vás?
To by sis jich nevšimnul.
Derek Mitchell. Bývalý analytik CIA. Na útěku s přísně tajnými informacemi.
- Šli jste po něm v Terstu? - Jo.
Ale podělali jste to.
Jo.
Podělali.
Mitchell má teď místo obličeje díru, informace jsou fuč a my jsme v loji.
Víš, jak se tomu říká?
Nevím.
- Vesmírná jehla? Hůlka Harryho Pottera? - BT věž.
Víš, jak tomu říká Unie?
Domov.
Podívej se sem.
Odkud mají tyhle věci o mně?
Mrkej na tohle.
Juliet Quinnová, alias Dražitelka. Zjistili jsme, že ty informace prodává
na černém trhu v Londýně. Jménem nějakého tajemného prodejce.
A ten zabil vaše lidi a ukradl ty informace.
Takový detaily si musíš zapamatovat.
- Pokud chceš projít testem. - Co?
- Vstupním testem. - Nemám rád testy.
- To samý? - Jo.
No ty vole!
Za dva týdny budou ukradené informace vydraženy v aukci na černém trhu,
Musíme se jí zúčastnit.
S tím nám pomůžeš ty.
- O čem to mluví? - Ahoj, Rox. Nějaké zdravotní problémy?
- Ne, o žádným nevím. - Užíváš teď nějaké léky?
- Počítá se ta včerejší injekce? - Ne.
Co jste myslel tím, že vám pomůžu?
Mitchell neukradl žádné odpalovací kódy ani plány nějaké tajné raketové základny.
Ale informace o všech mužích a ženách,
kteří kdy sloužili nějaké západní spojenecké zemi.
O každém policistovi, o každém střelci u mariňáků.
O každém špiónovi v MI5, MI6,
FBI, CIA a samozřejmě i v Unii.
Když ty informace skončí ve špatných rukou, už nebudeme moct chránit veřejnost.
Jde o tohle. Potřebujeme někoho čistého. Když tam pošlu Miss červenec
z kalendáře nejslibnějších agentů FBI,
tak mu ustřelí hlavu a mise je v pytli.
Takže potřebujeme někoho bez historie.
- Potřebujeme obyčejného člověka. - Správně.
Až po tobě.
Jak je, chlape?
- Co to má bejt? - Tak ty jseš drsňák, jo?
- Cože? Hej. - Jo, přesně tak.
- Kámo. - Tak co?
- Na drsňáka máš až moc hezkou tvářičku. - Nenech se jí oklamat. Jsem z ulice.
Jo? A z jaký jako?
Jseš ze Sezame, otevři se?
- Ať to ten nováček přežije. - Tak ty chceš ještě víc?
Zaútoč na mě, Elmo. Ukaž, co umíš.
Hej!
- Jo, to by šlo. - Odborník na fyzičku, Frank Pfeiffer.
Chtěl jsi říct, že se na tohle nehodíš, a to je podle mě dobré znamení.
Taky si tím nejsem jistý, ale Roxanne věří, že to dokážeš.
Máš čas do konce dne, aby ses rozhodnul.
Potřebujete obyčejnýho člověka, jo? Proč ne někoho z nich?
- Tak jsem to nemyslela, Mikeu. - Ne, myslelas to v dobrým.
Včera jsem se probudil v Patersonu vedle Nicole Hoffmanový.
Už dávno na tebe nemyslím. A dneska mám v Londýně riskovat svůj život?
- Nic z toho nedává smysl. - Počkej. Zpátky.
- Vyspal ses s naší učitelkou angličtiny? - O to tady nejde.
- A o co jde, Mikeu? - Proč já?
Neviděla jsi mě 25 let.
Dokážeš stát na úzkým nosníku 300 metrů ve vzduchu
a zachovat klid. Byl jsi hvězdnej atlet.
Mohla jsem se na tebe spolehnout.
Můžu se spolehnout já na tebe? Odešla jsi.
- Na vysokou. Nedělej z toho takový drama. - Ne. Zmizela jsi.
- Z rozhodnutí Unie. - To jsem nevěděl. Jak jsem to mohl vědět?
Promiň.
Nechceme po tobě celoživotní závazek. Jde jenom o jednu misi. O nic víc.
Tady.
Letenka první třídou do Newarku. Zítra budeš zpátky ve Wilsonově baru.
Stejný bar, stejná židle, stejní přátelé. Tvoje volba.
Roxanne Hallová?
Počkej. Mami, jak to víš?
- Vím všechno. - Tak jo.
- Děláš si starosti, ale vysvětlím ti to. - Vždycky se mi líbila.
Je hezká a chytrá.
Je z dobré rodiny. Je ambiciózní. Co má jako za lubem?
- Nic, jasný? - Vracíš se domů?
Podle výrazu na tvý tváři usuzuju, že odpověď zní ne.
A jo, slyším tvůj výraz.
- Jsem tvoje matka. - Měli naverbovat tebe, mami.
Už musím končit, Mikey.
Obejmi za mě Roxanne a nepiš svůj svědeckej proslov na poslední chvíli.
Počkej, mami, já...
Díky moc.
Jdu do toho.
- Jsem James Bond z New Jersey. - Nula nula naser si?
Přesně tak.
Normálně bychom tě podrobili půlročnímu výcviku,
který by z tebe udělal agenta Unie, ale máme jenom dva týdny.
Takže se budeme muset snažit, Mikeu.
- Nějaké alergie? - Ne.
Fóbie? Výšky? Pavouci? Závazky?
- Ne. - Kolik prstů si dáš do konečníku?
- Dost. - Vytvářím tvůj psychologický profil.
A moje řiť souvisí s psychologií?
Přečti si Freuda.
- Jaký máš vztah s otcem? - Je mrtvej, takže se už tak nehádáme.
Do prdele!
Mikeu, tohle je... Víš ty co? Je fuk, jak se jmenuje.
- Říkáme mu Předák. - Proč ti říkají Předák?
- Dřív jsem byl předák. - Chápu.
Řídil jsem vysokozdvižnej vozík v distribučním centru Amazonu.
10 000 balíků za hodinu. Pak jsem jim přeprogramoval počítačovej systém.
Zdvojnásobil jsem produktivitu. Vyhodili půlku vedení.
Ty jo. Díky, že jsi se mnou sdílel svůj příběh.
Poběžíš na okraj týhle budovy. Když zastavíš, než řeknu, selžeš.
Zpomalíš, selžeš. Když si sundáš tohle, selžeš.
Když mě necháš spadnout a zemřít, taky selžu?
Jo.
Jako řídit motokáry v Jersey. Tohle v klídku dám.
Je to na špatný straně. Motokáry nemají volant na týhle straně.
Znova, Mikeu.
Tohle je test paměti a reflexů. Teď ti přečtu číselnou řadu.
- Zopakuješ mi ji. - Dobře.
Jedna, sedm, devatenáct, osm, pět, tři, deset.
- Jedna, sedm, devate... Au! Ježíši! - Špatné reflexy. Zopakuješ mi ta čísla?
- Ne, asi jsem je zapomněl. - Dobře. Špatná paměť.
Pořád špatné reflexy.
Běž!
Selhal jsi!
Jde o důvěru, Mikeu.
Chce tě praštit. Co jsi udělal špatně?
Neměl jsem kecat s jeho holkou.
- Hergot. - Obě ruce.
Tvoje nová identita.
- Tvoje úspěšná verze. - Ed Weston?
Tvoje krycí historka. Musíš se to naučit nazpaměť.
- Tohle celý? - Jo, promiň.
- To bys radši někde opravoval most? - Byla s tebou taková zábava i v Amazonu?
- Tvý jméno? - Ed Weston.
- Kolik ti je? - Čtyřicet sedm.
- Odkud jsi? - Z Bostonu.
- Neslyším ten přízvuk! - Z Bostonu!
Zaparkuj!
Běž!
- Máš rodinu? - Podle mýho spisu
jsem nechal odejít holku svých snů.
Je to lepší než závody.
Stůj!
Je to tichá aukce.
Přihazuje se pomocí šifrovaného zařízení, které zájemcům prodává Dražitelka.
Za pět milionů dolarů v hotovosti. A musíme mít ověřitelný účet.
Pak nám to zařízení prodá.
Tady hošan z Jersey ho musí vyzvednout osobně.
Místo vyzvednutí bude u památníku Sedmi hodin.
- Prostej obchod. Prachy za to zařízení. - Celou dobu tě budeme sledovat.
Dobrá. Nějaké otázky?
Jak nebezpečný to bude?
- Bude to brnkačka. - Oukej.
Jo. Pokud to teda celý
nedopadne jinak.
Jdeme na to, děti.
- Střecha na místě. - Kola na místě. Trpělivě čekám.
Athena a Frank na místě.
Tak jo, jeden náboj je v komoře, dalších 14 v zásobníku.
- V dalším máš 15. To je celkem 30 ran. - To má bejt odkaz na kapelu Wu-Tang Clan?
Když mi dojde munice, co pak?
Hoď po nich něco těžkýho.
- Chápu, proč jsi byl předák. - Jo.
- Hej, Mikeu. - Co?
- Těch pět milionů dolarů. - A kruci.
Díky, brouku.
Jo, ten to nepřežije.
- Rox, jsi tam? - Vidím tě.
- Čekal jsem to těžší. - Myslel jsi, že to bude v drobných?
Já nevím. Vlastně jsem se tě nezeptal, kolik si vydělávají agenti Unie?
- Deset dolarů na hodinu. A zubař zdarma. - Chceš mě natáhnout?
Chceš vyjednávat s ženou, co má pušku?
- Dobrej argument. - Taky si říkám.
Tak jo, jsem u památníku.
Jdeme na to. Všichni připravit.
- Nemáš drobný, kámo? - Do háje.
- Ne. - Počkat, kdo to je?
- Nějakej magor? - To ne.
- Hledáš Dražitelku. - Cože?
Pojď za mnou a vypni si to sluchátko.
- Počkej. - Mikeu, kam jdeš?
- Kam to jde? - Mikeu!
Ztratili jsme signál z jeho vysílačky.
Je tady třetí tým.
Sakra. Máme společnost.
Vidíte ho někdo?
Vidím, že na Earlham Street je další tým.
Pohněte, lidi.
Roxanne?
Prošli Monmouth Street.
Běžím za Mikem.
Jdi dovnitř, kámo.
Taxi!
PAN WESTON
NEZNÁMÉ ČÍSLO
- Haló? - Dobré odpoledne, pane Westone.
- Kde je? - Podle všeho v hospodě.
- Martin's Row. Za tím hotelem. - Za hotelem?
Oukej.
Běžím tam. Vidí ho někdo?
Dartmouth College. Jejich motto se mi vždy líbilo. „Hlas ve tmě.“
- Jak poetické. - Motto je „hlas volající v divočině“.
Ten třetí tým je mobilní.
No tak, dostaňte se tam někdo. Tenhle požár musíme uhasit.
- Proklepla jsem si vás, pane Westone. - A?
Moc jsem toho nenašla.
- Nechci, aby mě někdo mohl najít. - To nechci ani já.
Jděte na pánskou toaletu. Tam najdete další instrukce.
Předáku, uvízli jsme. Zatracená dodávka. Nikam se nedostanu.
Kruci.
- Asi máš další instrukce. - To je Ricky. Přepočítá peníze.
Máš u sebe zbraň?
- Jo, mám. - Tak ji vytáhni.
Polož ji tamhle.
Hej!
- Odkud jseš? - Z Pat...
Z Bostonu.
Znáš Dobrýho Willa Huntinga?
- Jo. - Můj oblíbenej film.
No nekecej.
Chlápek z ulice, ale umí dobře počítat.
Jo.
- To mě fakt oslovilo. - Je fajn vidět se ve filmu. To chápu.
- V cajku. - Výborně.
- Ale co teď? Kde je to zařízení? - Držíte ho.
- Takže osobně se nepotkáme, co? - Hodně štěstí v aukci, pane Westone.
Byla to fakt brnkačka. To chce povýšení, nebo aspoň pivo.
- To mě poser. Kdo to byl? - Brnkačka, jo?
K zemi!
- Příště poslechni. - Vždyť jsem na zemi.
Kde jsou posily, Předáku?
Jdeme na to!
- No ty vole. Kdo to je? - S jejich jménama se neobtěžuj. Utíkej!
- Určitě? - Jo!
Uteč s tím zařízením!
Poslouchejte svou učitelku. Opakujte to po mně.
Hej!
Nevyrostu.
Nechci chodit do školy.
Abych jenom papouškoval.
A odříkával hloupá pravidla.
Mikeu, kde jsi?
- Asi si zašel na muzikál. - Skvělej čas přidat se k Peterovi Panovi.
Je pod mojí důstojnost vylézt na strom.
Nikdy nevyrostu. Vůbec nikdy nevyrostu.
Já ne.
Já tedy ne.
Já ne.
Já ne!
Nevyrostu.
Nechci kravatu mít.
Ani vážnej výraz.
Uprostřed července se trápit.
Mikeu, kde jseš?
Do hajzlu! Utíkám! Tohle je fakt labyrint!
- Jo! - Sakra.
Bože můj. Přežil jsem to.
Slečno! Hej!
To si snad děláte prdel.
Pomoc!
Bacha, Rox!
No kurva.
Honem.
Zrychlete.
Jedeme.
Krucinál.
Promiň.
Hej.
Je to kaput.
- To z toho nic nedostaneš? - Mikročip je v loji.
Jako by na něj někdo spadl a upustil ho do umyvadla.
- Jdi mu to říct. - Ty mu to řekni.
- Ty. - Ne, ty.
Jo. Měli u sebe tohle, šéfe.
- Pistole Makarov. Rusové, co? - Jo.
Dík.
Tipuju, že Moskva sleduje všechny ostatní v aukci.
Je snazší konkurenty oddělat než je přeplatit.
Něco ti povím.
První den v terénu
jsem taky dostal na prdel.
Jo?
Ale ne od ženský.
Ne, že by na tom bylo něco špatnýho.
Jen aby bylo jasno.
Máme tady zrádce.
Přemýšlejte o tom.
- Nejdřív Terst, teď tohle. - Nemáme tady zrádce.
V téhle místnosti věřím všem.
Pokud jde o dnešek,
jede v tom nejméně pět dalších skupin. Pro zisk těch informací udělají cokoli.
Všichni účastníci aukce jsou teď lovnou zvěří.
My v tý aukci nejsme.
- Už ne. Nemáme funkční zařízení. - Je tady dalších pět skupin.
Ne? Takže existuje pět dalších zařízení.
Když to naše nejde opravit,
proč neukradneme další?
A fungovalo by to?
Teoreticky.
- Možná. - Jde tady o bezpečnost západního světa.
A taky o budoucnost téhle organizace, takže „teoreticky, možná“ nám musí stačit.
Aukce se uskuteční za necelých 48 hodin.
Všichni si odpočiňte.
Rox, můžu na slovo?
KDE JSEŠ? KOUKEJ ZVEDNOUT MOBIL!
MIKEY? TOHLE JE VÁŽNÝ!
To vypadá vážně.
Ronnieho svatba.
Jsem svědek. Mám plánovat rozlučku se svobodou.
Návrat do reality, co?
Zase mě bodneš?
No tak, Mikeu.
Vím, proč jsme tady. Brennan mě chce poslat domů.
Jo. Nepleteš se. Možná bude lepší, když odjedeš domů. Pořád živej.
Riskla jsi to se mnou a nevyšlo to. Ale já nerad zklamávám lidi.
Vedl sis dobře. Udělal jsi všechno správně.
Mise prostě nevyšla.
- Nemůžeš za to. - Chci dokázat, že ses ve mně nemýlila.
- Vážně? - Jo.
Dáš mi další šanci?
- Můžu poprosit dvě tequily? - Hned to bude.
Nic mi do toho nedá, že ne?
Připijeme si.
Na druhý šance.
Podle zpravodajců zastupují další skupiny v aukci
Čínu, Severní Koreu, Sýrii, Rusko a Island.
Island?
Žertuju. Je to Írán. Jako vždycky.
- Koho si vybereme? - Nikdo nebude snadnej.
Ale i u najatých svalovců se platí za kvalitu. A Severní Korea
platí velký kulový.
Moc korejsky teda nevypadají.
Vím to, protože jsem Korejka.
Dobrý postřeh, Atheno. Ne, nejsou to Korejci. Jsou z východní Evropy.
- Žoldáci z bývalého sovětského bloku. - Vystopovali jsme jejich signál.
Skrývají se v tomhle prázdném sídle v Hampsteadu.
Pojedeš s nima, Předáku. Musíme ukrást to správný zařízení.
Roxanne, Franku, budete s Předákem. Atheno, budeš u kamer.
Mikeu, jelikož jsi pořád tady, Roxanne mě asi zase neposlechla.
Rox.
Zvládne to.
Tohle je tvůj šťastnej den, Mikeu. Pohyb.
Vidím vás.
Máte zelenou.
Jo, královno!
Máš něco, Předáku?
Žádný zařízení.
Pokračujte dál.
Mikeu!
Sakra.
Máš to?
- Bum. - No já zírám.
No to jo.
Dobrá práce, Mikeu.
Nebyl jsem zase tak obyčejnej, co?
Máme ho.
Odcházíme.
Atheno?
Do prdele.
To snad ne. Vydrž, zlato. Je tady Frankie. No tak, to zvládneš.
To je ono. No tak, holčičko.
- Ať připraví ošetřovnu, už jedeme. - Je mrtvá, Franku.
Krucifix!
VÍTEJTE V LONDÝNĚ
Šéfe, vědí o nás. Musíte odtamtud vypadnout. Opusťte budovu!
A do háje.
Mohli to bejt Rusáci.
- Pomsta za ten památník. - Ne, jak mohli vědět, kde máme centrálu?
Někdo nás sleduje. Počkat.
- Volá mi Brennan. - Šéfe, jste v pořádku?
Jo, zařízení máme.
Athena.
Přišli jsme o ni.
Oukej.
Jasně.
Bomba minula řídící místnosti. Počet obětí neznám, ale nepoložilo nás to.
- Co teď? - Rozdělíme se. Počkáme na rozkazy.
Tvůj bezpečnej úkryt?
Jo, jeden z nich.
Jsi v pořádku?
Jo.
Je mi líto tvojí kamarádky, Rox.
Jestli o tom chceš mluvit, jsem tu.
Jo.
- Vyspím se v křesle. - Tam se nevyspíš.
Ustelu si v rohu na zemi.
Můžeš spát v posteli, Mikeu.
Tohle není bezpečnej úkryt, co?
Je to spíš bezpečnej pokoj.
- Jo. - Viď?
Jo.
To si i teď uzmeš celou peřinu?
To jsem nikdy nedělala.
- Jo, dělala. - Ne, nedělala.
Jo, dělala.
A taky chrápeš.
Ty jsi chrápal, já ne.
- Vždycky jsi chrápala ty. - Ne, ty.
- Chrápala jsi. - To ti je pět?
Tobě je pět.
Spi, ty blázínku.
A jenom aby bylo jasno,
nebalím tě.
Jenom aby bylo jasno,
ani já tebe.
Podle úřadů může za výbuch v ikonické londýnské dominantě elektrická závada.
Několik lidí bylo převezeno do nemocnice, ale zatím nedošlo k žádnému úmrtí.
- To nevymysleli nic lepšího? - Skoro to zní věrohodně, co?
Volal Brennan. Aukce je v 18.00. Jdeme na to.
Ráda vás vidím, šéfe.
Nápodobně.
- Někteří z nás měli kliku. - Jo.
Kolik bylo obětí?
To vyřešíme, až jim to vrátíme, dobře?
Dobře.
- Vypadá to, že to funguje. - Včera to aktivovali. Předák na tom maká.
Po začátku aukce bychom měli zaměřit signál Quinnový.
Aukce musí trvat dost dlouho, abychom ji vystopovali.
Poplatek byl pět mega. Kam se vyšplhá přihazování?
Mohl bys za to koupit Knicks a zaplatit jim učitele basketbalu.
- No ty vole. Kdo to zacáluje? - My.
- Kdo jste? - Jsem ze CIA.
Dnešní taneček financujeme my. Získejte od Quinnový ty informace,
aby vláda USA za ty peníze nemusela uhradit penzi každýmu našemu nepříteli
odsud až do Pchjongjangu. To bychom vážně ocenili.
Získejte ty informace, a budete moct pokračovat. Poserte to,
a Unie skončila.
Máte tady nějaký kafe?
Dobrý večer, dámy a pánové. Vítejte na dnešní aukci.
- Fajn. Předáku. - Už jsem začal.
- Roxanne? - Přesouváme se na pozici.
- Dal sis dneska hranolky s mozzarellou? - Ne.
Super.
- Podruhý už nejsou tak dobrý. - Ale některý věci jo.
Dnes máme jedinou položku, a tak začneme dražit hned
s vyvolávací cenou 100 milionů dolarů.
- Máme 100 milionů. 125. - Hej, Bezosi?
Jestli nechceš v pondělí makat s vozíkem, zprovozni to, sakra!
- Už to skoro bude. - No tak.
- Můj šéf. - 150 milionů.
Asi chce vědět, jestli musí prodat jeden ze států, aby tohle zaplatil.
- Klidně můžeme přijít o Idaho. - Odtamtud pocházím.
Myslíte, že to nevím?
Už máme signál?
- 175 milionů. - A je to.
- Jdeme na to. - Zjišťuju polohu.
- Rox, zamiřte na východ. - Rozkaz.
200 milionů dolarů.
Zužuje se to na čtvrť Southwark.
Příště mě varuj, Rox.
Drž se, Mikeu.
250 milionů.
250 000 000 DOLARŮ
Dá někdo 275?
275 milionů.
Snad víte, co děláte.
- 300 milionů dolarů. - Mý prachy to nejsou.
325 milionů.
Dá někdo 325 milionů?
Dá někdo 350 milionů?
- Chlape. - Potřebuju víc času.
- Dá někdo 350? - Fajn.
350 milionů dolarů. Dá někdo 375?
CENTRÁLNÍ LONDÝN
Poprvé.
- Brennane. - Co mám dělat? Už jsem přihodil.
- Nemůžu přece přihazovat proti sobě. - Podruhé.
- Máme 375 milionů. - Ještě žijeme, Rox. Blížíme se k cíli.
- Jsou u katedrály sv. Pavla. - Jsme tam za dvě minuty.
Už jenom chvilku. Máme polohu.
Už tu budovu skoro máme.
- 425 milionů. - Ne. Co se stalo?
- Sakra, načítá se to. - „Sakra, načítá se to.“
Kam, Předáku?
To je váš ajťák? Vypadá jako uklízeč.
- Co někdo mladší? - Počkat.
- Udělám to. - Podruhé.
- Jak se to ovládá? - Co to vyvádíte?
- Nová nabídka za 550 milionů dolarů. - Sakra, já...
- A Boise je fuč. - Spojení je zpátky.
Rox, je na Nicholls Avenue.
Výborně, Předáku.
Roxanne?
- Blížíme se. - Už jenom jeden blok.
Nabídne někdo 575 milionu dolarů?
Tamhle! Na střeše.
Šest set milionů dolarů. Nabídne někdo 600 milionů dolarů?
Co takhle nula dolarů,
a tahle kulka ti neskončí v lebce?
No sakra.
Tím končí dnešní aukce.
Roxanne Hallová.
Překvapuje mě, že to po Terstu nechali Unii.
Zařvalo tam šest našich lidí.
- Vyřešíme to sami. - Nesmí to pro vás být osobní.
- Zatemňuje to úsudek. - Je to osobní.
Pane Westone.
- Vy jste tedy licoměrný. - Jsem Mike McKenna. Pobočka Jersey.
- Kde je Ricky? - V úterý chodí na jógu.
- Kde jsou ty informace, Quinnová? - Pro tebe Juliet.
Vyklop to, nebo budeš mrcha, kterou jsem pohřbila v Londýně.
Přesně proto nesnáším jednat s agenturama.
- Všechno je rovnou vyhrocený. - Měla jsi ji vidět na střední.
Informace jsou ve skříňce v Holland Parku.
- Moc ráda vás tam hodím. - Řídit budu já.
Sedíš na místě spolujezdce.
On ti bude zezadu zbraní mířit na hlavu.
Jak ti to zní?
Báječně.
Bože můj, není tady žádná zatracená past. Hlavně klid.
Díky.
Je to ono?
Jo, je.
Gratuluju.
Jdeme.
- Ty někoho čekáš? - Ne.
Rox.
Nicku.
Roxanne,
tvůj život je v ohrožení.
Životy vás všech jsou v ohrožení.
Prosím tě,
pusť mě dovnitř.
Tenhle večer je čím dál tím divnější.
Agent Faraday vstal z mrtvých.
- Nick Faraday. Místní 12-25. - Cool. Jseš z Unie.
- Správně. - Čau.
Jeden ze šesti mrtvých agentů v Terstu.
- Smrt ti sluší. - Jak?
Jak to, že jsi naživu, Nicku?
Proud mě zanesl až k oceánu.
Dostal jsem se k doktorovi a pak sem.
Rox, Terst byla past.
Někdo věděl, že nás má čekat. Takže v Unii je zrádce.
To sis hrál na mrtvýho, dokud jsi nezjistil, kdo to je?
- Jo. - Měl jsi mi to říct.
- Chtěl jsem tě ochránit. - To zvládnu sama, Nicku.
Řekni mi to jméno.
- Tom Brennan. - Ne.
Ukradli údaje o každým, kdo kdy pracoval pro americkou vládu. Už od Studený války.
Včetně záznamů misí. Včetně tajných záznamů misí.
Kolik o něm víš z doby, než založil Unii?
Víš, že řídil utajované mise CIA? Tom Brennan má minulost, Rox.
Udělal věci, které naše vláda musela pohřbít.
- Které nikdy neměly spatřit světlo světa. - Jestli je to pravda...
- Proč jsi mlčel? - Abych tě ochránil.
Dva týdny jsi předstíral smrt.
- Proč ti má věřit, ty kreténe? - Jsme manželé, ty kreténe.
Cože?
- Žijeme v odloučení. - Vážně?
- Tenhle týpek? - Co to má znamenat?
- Její táta z tebe musel bejt nadšenej. - S Billem jsme si fakt sedli.
Co? Nemusel jsi mu říkat pane Halle jako ostatní?
- Něco ti o mně a o Billovi řeknu. - Spusť.
- Ne, tohle ne. - Vaše Unie je jedna velká rodina.
- Máš důkaz, že to byl on? - Je to v těch zprávách.
- Brennan je nemůže mít. - A komu je chceš dát?
V Londýně na tuhle operaci dohlížejí Cameron Foster a CIA. Dejte je jim.
Myslí si, že je Gary Oldman. Je to sráč.
Hele, nováčku, pěkně se posaď a nech dospělý, ať si promluví.
- Má kompletní bojovej výcvik? - Jo, Mikeu.
- Porazil by tě. - Fajn, nechám to plavat.
- Pro tentokrát. - Roxanne.
Žádám tě, abys mi věřila.
Brennan by pro ty informace zabíjel.
Už umřelo až moc agentů Unie. Nikdo další se k nim nepřidá.
Obzvlášť ne ty, zlato.
Terst,
památník Sedmi hodin,
velitelství.
Víš, že to dává smysl.
- Brennan. - Bude sledovat vaši polohu. Rozdělíme se.
- Asi chceš i ty informace? - Ne.
CIA může zařídit vyzvednutí.
Sejdeme se za úsvitu na Albertově mostě
a předáme jim to spolu. Necháme to na nich.
A co ona?
Ne, brouku, já jsem jenom prostředník.
- Nejlepší je mě nechat jít. - Vyřídím to s ní.
Rox!
- Rox! - Dělej.
A teď krade auto. Fakt paráda.
Manžel.
- Ne, tohle nebudeme řešit. - To jsi mi to nechtěla říct?
Žijeme v odloučení a myslela jsem, že zemřel.
Deset minut předtím, než jsi za mnou přišla.
- To jsi tam jela rovnou po pohřbu? - Proč ti na tom sejde?
Ty dobře víš proč!
To ti vadí, že jsem si za těch 25 let někoho vzala?
- Toho hajzla? Trochu jo. - Cos to řekl za kec o mým tátovi?
„Určitě mu říkáš pane Halle.“ Jako by problematickej byl můj táta.
Jestli o tom chceš mluvit, fajn. Tvýmu tátovi vadilo, žes měl černošku.
Tvůj táta mě neměl rád. Rodiče mě chránili. Byli staromódní.
Tak staromódní. Schválně, kde najdeš slovo staromódní na grafu rasismu
mezi maloměstskou hospodyňkou a velmistrem Ku Klux Klanu!
Můj fotr byl kokot. Měl jsem něco říct. Měl jsem toho udělat hodně.
A tys mě neměla zmanipulovat k cestě sem.
To nebyla manipulace. Zachránila jsem tě. Vytáhla jsem tě z tvýho nicotnýho života.
- „Z nicotnýho života.“ - Jo. Můžeš být součástí něčeho většího.
Rox, možná nemám dokonalej život, ale aspoň je upřímnej.
Jo. Bydlím ve stejným baráku. Mám stejnou práci a kamarády.
Páč se na ně můžu spolehnout. Skočili by pro mě pod jedoucí auto a já pro ně taky.
Můžeš tohle říct o lidech, který máš ve svým životě? Pochybuju. Ale...
Možná můžu, možná nemůžu. Ale tohle je tvoje šance, Mikeu.
- Vrátíš se do Patersonu a zahodíš ji? - Přestaň, Rox.
Jak to, že všichni vidí tvůj potenciál, ale ty ho nevidíš?
Dík za radu, Roxanne. Čau na příštím třídním srazu.
ROZLUČKA SE SVOBODOU
Čus, Mikey! Kde jseš, chlape?
Přicházíš o velkolepou rozlučku se svobodou!
Já vím, moc se ti omlouvám. Já...
Čučte na to! Tenhle zadek bude od neděle patřit Stephanie Tranataový!
- To je Ronnie? - Podívejte, kdo volá!
- Mikey! Můj svědek! - Jo!
Ronnie, slibuju, že na svatbu dorazím, jasný? Slibuju.
- Tohle ti nikdy neodpustím, kámo! - Hlavně klid.
Dělám si prdel, ty vole. Máme tě rádi, kámo.
Ať už děláš cokoli, musí to bejt důležitý, co?
- Jo! - Jasný.
Dělej, co musíš, Mikey!
Pardon.
Co tady děláš?
Mise ještě neskončila. Domů nejedu.
- Stejně jseš svině. - To tys byla vždycky.
- Díky, žes přišel, Mikeu. - Není zač.
Byl bych tady dřív, ale 20 minut jsem stál na špatným mostě.
Měl by tady být.
Jsem na mostě, Nicku, a ty tady nejsi.
- Hádám, že pro mě nemáš dobrý zprávy. - Obávám se, že nedorazím, Rox.
- Takže tohle byla léčka? - Ty a Brennan.
Na vašich účtech uvidíte dárek na rozloučenou.
Čtvrtinu ze vstupního poplatku do aukce.
- Musel jsem zamaskovat svůj útěk. - A co ty informace?
Kufříky jsme vyměnili v jejím domě.
Íránci mi za to slíbili fakt slušný prachy.
- Nebylo by slušný dorazit s prázdnou. - A co Unie?
- Kde je tvoje loajalita, Nicku? - Jo, Unie. Ze začátku to znělo dobře.
Pak několikrát zachráníš svět a nemáš za to ani zásluhy, ani prachy.
Brennanovy dělnický žvásty mě začaly vážně srát.
Zhruba ve chvíli, kdy se moje žena rozhodla, že mě má dost,
protože jsem chtěl něco víc.
Nemusel jsi zabít Athenu ani zosnovat ten útok v Londýně.
Skončil bych v Terstu, kdybys nebyla tak urputná.
Milerád bych zůstal mrtvej, ale měli jste to zařízení a já musel zasáhnout.
- Jinak byste po mně pořád šli. - To máš pravdu.
A to by mě dost prudilo, Roxanne.
A to bychom nechtěli.
- Zklamal jsi mě. - Roxanne.
Tak hele, Nicku.
Právě jsi to podělal
asi nejvíc ze všech chlapů v historii.
Uvidíme se, brouku.
Pusťte to a na zem. Hned.
- Nemůžete si myslet, že je to skutečný. - Agentko Hallová.
Agente...
Mikeu!
Agente Mikeu, máte pět vteřin, než spustíme palbu!
Až řeknu, následuj mě.
- A kam? - Pamatuješ na cvičení důvěry?
- Jo. - Přežil jsi ho?
- Jo. - Pamatuj si to.
Ten monokl vám udělal Brennan, když jste mu nasazoval pouta?
Jo, na staříka je fakt rychlej.
- Třeba ho vězení zpomalí. - Jo.
Naučil mě všechno, co umím.
Teď!
Do hajzlu!
Zatracená práce! Honem! Uhněte!
Zastavte tu zasranou loď!
Nikdo z ní nevyleze!
Zastavte plavidlo, prosím.
Pane, plujte prosím se svým plavidlem ke břehu.
Na palubě máte hledané zločince.
Faraday je přímo tady.
- Dala jsi mu lokátor? - Jo, dala.
- Možná jsem svině, ale nejsem hloupá. - Tak jsem to nemyslel. Já jen...
Já vím. Neřeš to.
- Istrie? - Ale pravdou je, Mikeu,
že Unie skončila. Jsme na útěku před CIA.
Hledá tě každej polda a agent v Londýně. A když tě chytí,
čeká tě tvrdej trest za vlastizradu, takže...
To mi nedělá starosti. Nevzdám to, pokud ty taky ne.
Tak jo. Teď už jenom vymyslet, jak se dostaneme do letadla.
Zbláznil ses?
Bobby!
- Kde do háje jseš? - Čau, Bobby.
Přísahám, že tohle nejsou kecy.
Roxanne mě unesla
a teď jsem v tajný agentuře, co v Londýně bojuje s teroristama.
Vtipný, ty hňupe. Dělali jsme si starosti. Ronnie se v neděli žení. Musíš tady bejt.
Potřebuju laskavost. Koordinuješ všechny nákladní lety z Newarku?
Jo. Nic neopustí letiště, aniž bych o tom věděl. Co potřebuješ?
Jseš blbej? Musím odletět, aniž by o tom někdo věděl.
- Gary? - Jo.
- Kontejner 726. Mám u Bobbyho laskavost. - Vyřídím.
Tady.
Nepřipomíná ti tohle něco?
Vzpomínej.
Školníkův kumbál u tělocvičny.
Správně.
- Osmá třída. - Jo.
Hej.
Fostere.
Asi teď v kanclu popíjíte chai latté a posloucháte mě.
Vy i celá Ústřední nezpravodajská služba z toho viníte mě a myslíte si,
že je do toho zapletená Roxanne Hallová, a jako obvykle víte kulový.
A Unie je kvůli tomu teď mimo provoz.
Vzal bych jed na to, že skutečný záporáci právě teď prodávají ty ukradený informace.
A víte, co bude dál?
Jedna moje stará milenka řídí pobočku CIA v Istanbulu.
Zrovna poveze svoje vnoučata na fotbalovej trénink
a její auto vyletí do povětří,
protože nějaká teroristická buňka bude znát její adresu
a značku a model jejího auta z vašich ukradených informací!
Všichni zaměstnanci všech agentur od pohlavárů až po pěšáky
budou chcípat jako mouchy.
Jste na to připravenej, Fostere? Bude to váš průser.
Modlete se, aby zbytek mýho týmu našel ty informace jako první.
Není zrovna nicotnej.
Promiň?
Tvůj život v Patersonu.
Jak jsem ti to řekla v tom autě.
- Nemyslím si, že tvůj život je nicotnej. - Aha.
Prostě jsem potřebovala odejít a zjistit,
co svět nabízí.
Chápu.
Bylo to takový, jak jsi chtěla?
Někdy.
Někdy ne.
Já...
Nevím, jestli se z tohohle dostaneme.
Tohle možná nevyhrajeme,
ale jsem ráda, že jsme spolu.
A jsem vážně ráda, že jsem se vrátila do toho baru.
Vítejte na Istrii.
Cestou jsem si přečetl průvodce.
Bobby Breslin je všude na světě.
- Pořád to umíš. - Všechno je v zápěstí.
SLEDOVÁNÍ CÍLE
Vždycky mi říkával, že chce obeplout svět.
Vypadá to, že se mu to podaří.
Byli jste spolu někdy na dovolený?
- Ne. - Na líbánkách?
Ne.
Jeli jste si někdy užít na nějaký hezký místo a třeba si tam zaplavali?
A nikoho nezastřelili?
Ne, nikdy.
To stojí za zamyšlení.
Já to věděla.
Někam se přesouvají.
Jedeme.
ISTRIE SLEDOVÁNÍ CÍLE
Jseš v pohodě, Rox?
Jsem v pohodě. Copak tak nevypadám?
Vždycky vypadáš v pohodě. A do hajzlu.
Buď to byla kolona chorvatskýho prezidenta...
Nebo proběhne prodej těch informací.
- Dobrý den. - Dobrý den. Pro mě Colu a...
- Ledovou vodu. - Minerálku.
- Díky.
To máte bodyguardy?
Ne tolik jako vy.
Opatrnosti není nikdy dost. Zradil jste svoje přátele.
Nebyli to moji přátelé, ale moji zaměstnavatelé.
A teď jsem na volné noze, tak pojďme na to.
Provokuju vás. Ano, rychle to dokončíme.
Až bude platba ověřena, můžeme dokončit transakci.
Až budou informace ověřené, můžeme dokončit platbu.
Ale ale. To je mi náhodička.
Děláš velkou chybu, Roxanne.
Kdo to je?
Nickova bývalá partnerka. Profesionální i osobní.
Ahoj, Rox.
- Ahoj, Juliet. - Máme tu problém?
- Ne. - To si pište, že máme problém.
Vaše pře s panem Faradayem se mnou nikterak nesouvisí.
Tak hele.
Jestli si chcete jako velkej kluk koupit od bývalýho agenta
ukradený informace, prosím. Ale odmítám,
abyste předstíral, že nevíte, co děláte.
- Tak co chceš, Rox? - Chci, abys šel do vězení.
Za vraždu, špionáž a vlastizradu.
- Roxanne. - Oba dva vás zatýkám.
- Zdá se, že zde máme problém. - Ujišťuju vás...
Vaše ujištění teď nic neznamená.
Obávám se, že tímhle naše jednání musí skončit.
Nechte mě! Ruce pryč!
Ty informace!
Vezměte mu tu tašku!
Smutnej den, když nemůžeš věřit ani íránským teroristům, co?
Jak říkám, Rox, udělala jsi velkou chybu.
Tou bylo si tě vzít. Přijít sem bylo lehkomyslný.
Asi máš pravdu.
- Zabijte ji. - Počkat.
Nicku, drahoušku.
Byla to zábava, ale už je to moc komplikované.
A to není nic pro mě.
- Co tím chceš říct? - Bude nejlepší, když si dáme menší pauzu.
Aby se to vyjasnilo.
Juliet.
Roxanne,
jestli to přežiješ, určitě po mně půjdeš.
- S tím můžeš počítat. - Pamatuj, že jsem ti zachránila život.
Byla bych užitečnější v terénu.
Určitě se ještě uvidíme.
Nicku, tuším, že my dva se už neuvidíme.
Juliet!
Miluju holky, na který je spoleh.
Tak co se stane teď, Rox? Prostě mě chladnokrevně zastřelíš?
- Pět mrtvých v Terstu? - Vedlejší škody.
Až moc mi to ulehčuješ.
Vstávej. Jdeme.
Do psí řiti.
Za ním!
Jestli po mně půjdeš, budu tě muset zabít, Rox.
To se fakt nestane.
Mohl jsem tě oddělat v Terstu. Neudělal jsem to.
Nebo jsi to nedokázal? Přijdeme tomu na kloub.
- Kde jseš, Rox? - Jen lituju svých životních rozhodnutí.
- Co ty? - Jsem na střeše. Je jich tady jako much.
Klid.
Tady máš.
Do kelu.
- Rox, potřebuju pomoc. - Už běžím, Mikeu.
Pustím to a rozbije se to. A kdo si to odskáče? Už se nevrátíte domů.
Rozmýšlíte si to?
Hej! To nemáš lano?
Můj předák by tě sprdnul. Nedívej se dolů.
Tady. Pojď si pro to.
Chceš to? Tak si pro to pojď.
Mikeu!
Mám to!
Ježíši!
Mikeu!
Není zač!
Nápodobně!
Zkus to tentokrát neztratit.
- Říkal jsem ti, že jich pár dostanu. - Třeba dostaneš další.
To stačí, Rox.
Dost.
Dej mi to.
Nebo o ni přijdeš.
Střílej, Mikeu.
Netrefíš se, Mikey.
Do toho, Mikeu.
Udělej to.
Nedělej to.
- Tak střílej. - Buď hodnej kluk.
Dělej.
Mohl jsi mě zastřelit. Ale jseš zbabělec.
Utíkej, Mikeu!
Hej!
Stát!
Dobrý den, pane. Pomůžu vám ven. Pojďte. To je ono. Moc vám děkuju.
Na autě nebude ani škrábanec.
Do prdele práce!
Do háje!
- Mikeu! Kde jseš? - V autě.
- A kde? - To nevím!
- Jak to, že to nevíš? - Jsem v kufru.
V kufru?
- Vzdej to! - Víš, že mám lepší auto!
Tady nejde o auto, bejby! Ale o řidiče!
Do prdele!
Cože?
Tak počkat. Jo aha!
- Tak v tom kufru jseš! - Jo!
- Tak z toho kufru vylez, Mikeu! - Snažím se!
- Krucinál, Rox! - To jsem nebyla já!
Mikeu, zalez zpátky do auta!
- Co? - Zalez zpátky do auta!
Ty hovado.
- Rox, kde jseš? - Mířím po pobřeží na sever!
- Jseš pořád ve hře? - Jo, jsem zpátky ve hře, Rox!
To si piš.
Tady máš, ty sráči!
Hergot.
- Rox, to tam jako odpočíváš? Dělej! - Ne, ty chytráku!
Sakra.
Mikeu!
Mikeu.
No ty vole.
Čau.
- Ty žiješ? - Bože můj.
Auto se nedalo ovládat. Díky těm pár týdnům tréninku
jsem zařval a vyskočil z auta.
Bylo to fakt cool. Určitě by tě to ohromilo.
Proč jsi zastavila?
Myslela jsem, že jsi zemřel, hňupe!
- Tobě na mě sejde? To je moc milý. - Měl jsi zůstat v autě.
Málem jsem umřel. Mohla bys projevit menší soucit.
Nějakou něžnost.
- Radši se něčeho drž. - Dostaneme ho.
Vím, kam jede.
Velkej frajer na velký jachtě, co? To nesmíme dopustit.
Víš ty co? Střihni to tady doprava.
Střihni to doprava.
- Když řeknu skoč, skočíš, jo? - Jo!
Skoč!
Ne, zaseklo se to!
Chtěli jste mě přejet?
Ruce za hlavu! Lehni si na zem!
Hej! Uškrtím tě holýma rukama!
Na zem, ty kokote!
- Takhle to nedopadne. - Přesně takhle to dopadne, Nicky.
Takhle to nedopadne, Rox!
Nemůžu jít sedět!
Rozhlídni se.
Podívej, kde jsme.
Není to nádhera?
Nestrávím zbytek života v kleci, Rox.
- Zatraceně, Nicku! Na zem! - Pořád to můžeme prodat!
Stovky milionů dolarů!
- To můžeme být my! - Mele sračky. A ty to víš.
Můžeme zmizet.
Procestujeme celej svět.
Snili jsme o tom.
Něco jsem o sobě zjistila. Jsem radši doma.
Nedal ti moc na výběr, Rox.
To nedal.
Tak co teď?
Všichni víme, že se nedá předvídat, jak se do sebe dva lidé zamilujou.
Někdy se poznají na střední a hned to vědí. A jindy
se poznají v baru v Jersey, jeden z nich se opije a sundá si tričko...
Já to nebyla.
Naštěstí je tím druhým člověkem barmanka, která toho chudáka musí odvézt domů.
Když jsem se dozvěděl, že se budou brát, nevadilo mi to. Dost se nám ulevilo.
Konečně se našel někdo šílenej, kdo nás toho chlapa zbaví.
Ne, vážně. Mám vás rád a vždycky vám pomůžu.
Gratuluju vám. Zatleskejte jim!
Díky, Mikeu!
Bůh ti žehnej.
Moc vám gratuluju.
Připravte se, pánové.
Připrav se, brácho.
- Uvidíme se na parketu? - Jo.
- Připrav se na mě. - Jasný.
Hezká řeč.
Rox.
- To sem jezdíš na svatby? - Říkala jsem ti, že jsem ráda doma.
- Moc ti to sekne. - Děkuju.
- Tobě taky. - Děkuju.
Dorazila
spousta hostů.
Počkej.
- To je Hoffmanová? - Ne.
- To je ona? - Prosím tě.
Slečno Hoffmanová!
Dobrý den!
Ahoj, Nicole.
- Nicole. No jasně. Nicole. - Jo, Nicole.
Nicole vypadá dobře.
- Musela jsi to udělat, co? - Promiň, musela.
- Mikeu, pojď za náma! - No tak, Mikey!
Víš, Rox, když sis na tý hoře myslela, že jsem mrtvej...
- Jo. - I když ti mohl Faraday uniknout,
vrátila ses pro mě.
No a?
Nic. Jenom jsem...
- Viděl jsem, že máš na tváři pár slz. - Neviděl.
- Tak jo. - Promiň.
- A co ty? - Co?
Když mi Faraday držel zbraň u hlavy, nevystřelil jsi.
Bylo to moc riskantní.
Dala jsem ti svolení.
To je mi fuk. Nikdy bych to neriskoval.
Nechci ti zničit účes.
Myslím, že jsem tam vzadu
viděl kumbál.
Jdeme?
To myslíš vážně?
- Jo, myslím. - Tak pojďme. Hned teď.
Brennane!
- To jako nemáte nemocenskou? - Já ho nezvala.
- Mám pro tebe práci, Mikeu. - Ale nejdřív
potřebujeme menší dovolenou.
- Jo. - Nepovídej.
Fajn, dám vám tři dny. Pak vás potřebuju v Marrákeši.
Tebe taky.
Vítej v Unii, Mikeu.
Překlad titulků: Jakub Doležal