www.titlovi.com
Bumsleng zmija je sinoć ukradena iz zoološkog vrta. Izuzetno je opasna.
Oče.
Ima li vijesti o mom unuku?
Ništa novo. Nije se probudio iz kome.
Posao oca je zaštita svoje obitelj.
Kada je Wataru bio na tom krovu...
kada je gurnut...
gdje je bio njegov otac?
Wataru ima sreće.
Nikad se ne zna od kakve te strašne sudbine spasila tvoja loša sreća.
BRZI VLAK
TOKYO
Hvala što si tako brzo prihvatio posao.
Spreman sam. Dobivaš novog i poboljšanog mene.
Otkad radim s Barryjem, smiren sam kao nikada ranije. Kao nikada.
Ne reagiram burno u nekim situacijama, prihvaćam ljudske nedostatke.
Bio sam malo nesiguran oko povratka na posao, ali kao što Barry kaže:
"Daj svijetu mir i mir će ti se vratiti".
Mislim da tvoj novi terapeut zaboravlja od čega živiš, Bubamaro.
Bubamara? -Aha, tvoje novo operativno ime. -Bubamara? Stvarno?
Ne sviđa ti se? -Tebi se sviđa? -Sviđa mi se. -Pa, ako se tebi sviđa, u redu.
A, vidim što radiš. Bubamare navodno donose sreću.
Ne prati te peh. -Stvarno?
BUBAMARA
Moja loša sreća je biblijska. Čak ni ne pokušavam ubijati ljude, a netko umre.
Pretjeruješ. -Stvarno? Moj posljednji posao? Kada sam slikao onog političara?
Glasala sam za tebe. -Sjećaš se dečka portira koji se popeo na krov hotela
jer više nije mogao izdržati?
To je više bila njegova loša sreća nego tvoja.
Drži se, prijatelju! -I nije umro, u redu? Odvezao si ga u bolnicu. To je bila sreća.
Sve ovisi kako gledaš na to. -Naravno. Sviđa mi se ovdje.
Mogao bih tu živjeti. Sviđa mi se atmosfera, ljudi su pažljivi.
Osim ovog tipa.
Zašto je ovaj posao tako dobro plaćen? -Trebao je biti Carverov,
ali on ima neke želučane probleme. -Carver? -On se baš i ne grebe za posao.
Ja zamjenjujem Carvera? Izabrala si me kao njegovu zamjenu?
Htio si nešto jednostavno za povratak. Od ovog nema jednostavnije.
Sranje. -Što, sranje? -Mislim da sam izgubio ključ kad je taj tip naletio na mene.
Koji je bio broj? -523.
Carver. Kakav ego. Morat će malo poraditi na sebi.
Javio je da je bolestan? Kao da smo u srednjoj školi.
Zvučiš vrlo zrelo. -Znam da sam previše kritičan. Moram poraditi na tome.
Ali, Isuse, kakav seronja. -Imaš najčudnije zahtjeve. Petarde?
Temeljan sam.
Molim te, reci mi da nisi naručio prah za uspavljivanje.
Ne. -Onaj tjelohranitelj u Anchorageu umalo nije umro od srčanog udara.
Poradit ću na dozi. -Uzmi pištolj.
Kartu, molim.
Hvala što koristite naš vlak. Prva klasa je u onom pravcu. -U redu.
Pretpostavljam da nisi uzeo pištolj?
Beri kaže da je svaki sukob prilika za mirni... Kako ono bješe?
A tvoj nadređeni kaže da neki sukobi zahtijevaju pištolj. -Sranje.
U redu, u vlaku sam. -Dobro je za početak.
Ovo lijepo izgleda. Ekonomska klasa?
Razmišljam da otvorim svoju agenciju. Samo jednostavni poslovi, sve vrijeme.
To je užasan poslovni plan. -Bez sociopat i manijaka.
Samo kvalitetni ljudi. Barry kaže da je vrijeme za neke promjene. Mislim da je u pravu.
Beri ne zna čime se baviš. U redu, krećemo.
Vlak ima 16 vagona: 10 ekonomske i 6 prve klase.
I zapamti, staje samo jednu minutu na svakoj postaji.
Prokleti jebeni pakao. Smeta li ti?
Je li on jebeno slijep ili tako nešto?
Ne moraš krasti kekse, čovječe. LIMUN & MANDARINA
O, ne. Jeste li dobro? Super. Hvala. -Jebeni seronja.
Zašto sam to učinio? Kao da me nešto tjera. Moram ga uzeti ako ga vidim.
Trebaš porazgovarati s nekim. Ozbiljno.
Zlatne ribice? Ne razumijem.
U redu, jednostavno otmi i zgrabi. Što otimam li i/ili grabim?
Aktovku. Obavještajci kažu da je na ručki naljepnica vlaka.
Aktovke imaju vlasnike. Vlasnici nisu jednostavni.
Aha. A posljednje informacije kažu da će vlasnici biti u ekonomskoj klasi.
Vlasnici, množina?
Zašto mi nisi rekla da ponesem taj pištolj? -Jesam. Izabrao si duhovno prosvjetljenje.
Kartu, molim vas.
Kartu. Izvolite. -Ne, ne. Račun.
Sranje, mislim da sam ispustio i kartu.
Taj račun pokazuje da sam kupio kartu, zar ne?
Jedna postaja. -Da. Puno vam hvala.
Mislio sam da se ovdje klanjaju.
JA SAM GA GURNULA Prva klasa, sjedište B4
Ispričavam se dijete, tražim...
Našao si je.
Limune? -Mandarino? -Krvariš, kolega.
O, kolega, sranje. Sranje, čovječe. Koga sam, jebote, ubio?
Stavi maramicu na to ili tako nešto. -Ne krvarim ja, kolega. -Ne krvariš?
Da. Ja ne krvarim. -Onda ostavi kaput otkopčan. Neka svi dobro zavire u njega.
Da, hoću da svi vide moju kravatu. -Koji ti je vrag?
Zakopčaj kaput da nitko ne primijeti, Limune.
Prvo će primijetiti djetinjasta kodna imena.
Ali ako se držimo voća, zašto nismo jabuka ili naranča?
Dakle, što je u ovoj aktovci? -Zezaš me? Znaš što je u njoj.
Novac. Uvijek je novac.
Mandarine su prefinjene. -Stvarno. -Da, križaju se s drugim voćem.
Prilagodljive su. Kao ja.
Znači, 6 vagona ekonomske klase, puta 30 putnika po vagonu,
otprilike dvije torbe po... da vidimo, sve puta dva i...
Da, nema jebene šanse da nađem jednu akt...
Čekaj. -Što je? -Naljepnica vlaka na ručki? -Da. -Svetog li sernjaka.
A zašto sam ja Limun? -Zato što si kiseo.
Nitko ne voli limun. -To je sranje, kolega.
Limunada, limunove kapi. -Imaš upalu grla?
Pita od limuna. -Kad si je posljednji put jeo? -Kolač od limuna.
Žao mi je, govoriš o limunovima?
Imam aktovku. -Pa, to je sjajno. -Stvarno? -Da.
U čemu je fora? -Nema fore. -Uvijek ima neka fora. -Izađi iz vlaka.
Baš volim limun, samo mrzim kodna imena.
Vidi ti ovo. Uspavana ljepotica.
Probudi se. -Sad će jaja i slanina.
Gdje sam to ja?
Sada si na sigurnom. Tvoj otac nas je poslao.
Vi idioti radite za mog oca? -Samo polako.
Mogli bismo te vratiti tvom tati u kovčegu.
Tehnički, mi smo vanjski suradnici.
Ja sam Mandarina, on je Limun. -Kao voće?
Jesi li ikad gledao "Thomas, parna lokomotiva"? -Evo ga, počinje.
Što možeš danas gledati? Ništa.
Obrti, nasilje, drama, nema poruke. Koja je poanta?
Što trebamo naučiti?
Sve što sam naučio o ljudima, naučio sam od Thomasa.
Zar ne? I ponio si svoj albumčić sa s naljepnicama. -Uvijek ga nosim, znaš to.
Evo Mandarina, na primjer. On je Gordon, ovaj plavi.
A Gordon je najjači, najvažniji, ali ne sluša uvijek druge. -Što kažeš?
Neki ljudi su kao Edward. Mudri, ljubazni.
Neki su kao Henry. Vrijedni, snažni.
Neki ljudi su kao Dizel. Jebeš mi sve!
Oni donose probleme. Ti mi pak...
sličiš na Persija. Mlad, fin.
Nisi baš sav svoj.
Jeste li obojica završili?
Da. -Dobro.
Tvoj tata nas je unajmio da te izvučemo iz problema u koje si se uvalio, nevaljalče.
Zašto si ti Mandarina? -To je prefinjeno, kolega.
O, jebenog li pakla. Nije važno, zar ne?
Ono što je važno su 17 mrtvih tijela koje smo ostavili
spašavajući te od Trijada koji su te oteli i planirali tražiti otkup
od tvog psihotičnog sjebanog oca. -U stvari, bilo ih je 16.
Što je sad to? -16 ubojstava, kolega. -Ne, bilo je 17. -16.
Limune, počinješ mi ići na živce. -16. -Razbit ću jebenu glavu o zid!
Možda će ti to poboljšati pamćenje. 16. -Koji ti je vrag? Bilo ih je jebeno 17!
Zadavio bih te sada. -Ne smeta ti da ih sad prebrojimo?
KOLIKO SU LJUDI UBILI? (UKLJUČUJUĆI ENGELBERTA HUMPERDINCKA)
Jedan.
Dva, tri.
Pet tipova igra poker.
Krupan momak. -Da, krupan momak.
Hoćeš li ga više ubiti?
Deset.
Trojica seronja s mačevima.
Jebeno ga izbaci. -Jebote!
Zašto uvijek nosite mačeve?! -To su jebene Trijade. I ti bi, zar ne?
Kurvin sine!
U stvari, volim mačeve.
Izgleda da je vrijeme za Jafa tortu. -Što kažeš na čokoladice? -U redu.
Četrnaest, petnaest.
I kreten na motoru.
Dakle 16. -Zaboravio si jadnog, nedužnog civila na ulici. -O čemu ti to...
Hej prijatelju, jesi li dobro?
Sranje. To nije bila naša greška. -Nije? -Ne.
Što bi "Thomas parna lokomotiva" rekao, Limune? -Baš si pokvaren.
Rekao bi: "Preuzmi odgovornost, kolega." -On ne zvuči tako.
Napravit ću distancu između mene i vlasnika.
Jesi li nervozan? -Da, jesam. -Zvučiš nervozno. -Jer sam, u stvari, nervozan.
Slušajte, samo ću sići na sljedećoj postaji.
Samo sjedni dolje.
Znaš li kako zovem tvog taticu? -Naravno da znam. -Bijela Smrt.
Nije baš voće. -Ne, eto. Postoji priča, zaustavi me ako si je čuo,
o ženi koja se našla u nezgodnoj situaciji i duguje tvom ocu izvjesnu sumu novca.
Problem je bio što joj je trebalo malo više vremena za prikupiti taj novac.
Ali ga je isplatila sa zakašnjenjem od pet minuta, zar ne?
A što je on učinio? -Odsjekao joj je ruku. -Jebeni pakao! -Da.
Rekao je da mu duguje prst za svaku minutu.
U svakom slučaju, on nije čudovište. Nije joj sjekao jedan po jedan, već sve odjednom.
Ovo je previše lako. -Previše razmišljaš. -Ti ispod razmišljaš. -Taj izraz ne postoji.
Postoji. -Stvarno? Jesi li ga izguglao? -Nije bitno. -Što bi Beri rekao?
Barry bi rekao da negativni izgledi dovode do negativnog ishoda.
Vau. Koliko si mu plaćao?
Naš posao je da te čuvamo i da vratimo aktovku s otkupninom.
I planiram završiti svoj posao i sačuvati...
Limune. Gdje je aktovka? -Sakrio sam je.
Aktovka, Limune. Idi i donesi mi jebenu aktovku.
Ti si teret mom ocu.
Ne treba mu razlog da ubije ljude poput tebe. Treba mu razlog da te ne ubije.
Ima li ga?
Ovo je jebeno zbunjujuće.
Halo? -Imaš li sina Bijele Smrti?
Misliš na ovog kretena sa smiješnim tetovažama na licu? Da. -A aktovka?
Naravno da imam aktovku. -Obojica siđite na postaji Kyoto.
Onda će tvoj posao s njim biti završen.
Bila je ovdje. -Pa, više nije.
Moramo pronaći osobu koja je uzela aktovku.
Možda si u pravu.
Možda se moja sreća počinje okretati.
PRINC
Da. Ja.
A ti si Yuichi Kimura.
I došao si me ovdje ubiti.
Roditelji me zovu "mali princ".
To znači "mali princ". Očigledno su htjeli dječaka.
Htjet ćeš čuti cijelu priču,
ili ćeš jako, jako požaliti.
To je bolnica. Pričekaj.
Bok. Da, sada možeš posjetiti dječaka.
Dobro. Ako ti se ne javljam svakih 10 minuta,
ili ako se ne javim na ovaj telefon kada pozoveš...
Hoću da uđeš tamo i ubiješ...
Žao mi je, kako ti se bješe zove sin? -Wataru.
Tako je, ubij Wataru.
Zar ti nije drago što smo pričekali?
Imamo njegovog sina. To nam je bio posao.
Naš posao je bio da se vratimo sa njegovim sinom i 10 milijuna $.
Tri riječi opisuju našu trenutnu situaciju. Znaš li koje su? -Spasiti njegovog sina.
Obitelj je važnija od novca. -Ti stvarno ne znaš tko je Bijela smrt? -Da, znam tko je.
Upravo si mi rekao prije pet minuta. Odsijeca ruke...
Zašto se uopće trudim da ti dam informacije? -Ne znam.
Japanskim podzemljem nekada je vladao čovjek po imenu Minegishi.
Minegishi je bio jedno brutalno kopile.
Ali bio je stara škola. Tradicija i lojalnost su mu bile najvažnije.
Kad si unutra, onda si unutra. Kao obitelj si. Kao rod rođeni.
A onda se iz vedra neba pojavio taj ogromni, jebeni tip iz Rusije.
Šuškalo se da je bio u ruskoj mafiji i da je bivši KGB-ovac.
Nitko doista ne zna istinu.
Ali ono što se zna je da je taj Rus napredovao u službi.
Malo po malo, ubojstvo po ubojstvo.
I vrlo jebeno brzo je postao jedan od Minegishijevih najbližih suradnika.
A oni koji su mu bili lojalni rekli su: "Pričekaj malo".
Ovaj kreten je tek stigao. Ne treba mu vjerovati.
Rekli su da je opasan. "Suvremena kuga". "Bijela smrt."
Naravno da su bili u pravu.
Napravio je svoj savez.
Njegovu vlastitu bandu.
I što je učinio? Zabio mu je nož u leđa. Mislim, metaforički.
Raznio mu je jebeni mozak.
Izbrisao je ime Minegishi s lica zemlje u jednoj jedinoj noći.
I napravio carstvo dostojno imena Bijela Smrt.
Dakle, dopusti mi ovo otvoreno reći.
Taj bezdušni psihotični vođa s najvećom kriminalnom organizacijom na planeti
nabio nam se direktno u guzicu.
Taj drkadžija je definitivno Dizel, zar ne?
Ako još jednom spomeneš Thomasa, upucat ću te u jebeno lice.
OK, ako je tako gadan, zašto je unajmio dva nasumična operativca
umjesto da sam vrati sina natrag? -Da si pročitao izvješće, znao bi da je imao ženu.
Imao je ženu? -Da, ona je bila najvažnija stvar u njegovom životu i umrla je.
Prometna nesreća ili tako neko sranje.
Živi na svom imanju i od tada ga nije napustio.
Neimenovana lokomotiva bi rekla da je to životna lekcija. -Slušaj, on nije uposlio
dva nasumična operativca, Limune. Ne, tražio je najbolje.
Tražio je dvojicu odgovornih za posao u Boliviji.
BOLIVIJA
Tražio je profesionalce koji neće zajebati stvar.
Tri riječi, Limune. Mi smo... -Najebali.
Što hoćeš? -Ljudi misle da sam samo neka mlada djevojka.
Nečija buduća žena, ili... buduća majka.
Ali ja nisam u nečijoj priči.
Svi vi ste u mojoj.
Kakve to veze ima sa mnom, jebote?
Radiš za najstrašnijeg šefa u gradu. Bijelu smrt.
Poriči koliko god hoćeš. Ali radiš za nekoga
tko radi za nekog drugog, i tako dalje, i sve to potpada pod istu osobu.
Isporučio si aktovku prije dva dana jednom od suradnika Bijele smrti.
A ja sam vidjela svoju šansu. Prati aktovku i pronađi Bijelu smrt.
Ne znam što misliš da ja mogu učiniti za tebe.
To mi je omiljeni dio priče. Ubit ćeš ga za mene.
Kako ću jebeno ubiti Bijelu smrt? -Vidjet ćeš.
Vidi ti to. Točno na vrijeme.
Sjedni, opusti se malo. Izgledaš tako napeto.
Spasili smo mu jebenog sina.
Pronaći ćemo seronju koji je uzeo aktovku, ispraviti stvari,
I kao da se ništa nije dogodilo.
Još uvijek imaš taj prsluk na sebi?
Ne, prsluk ti daje lažni osjećaj sigurnosti.
Možda dobiješ metak u vrat. -Isto tako sprečava da te ne upucaju u grudi,
ali pretpostavljam da si propustio tu epizodu s Thomasom, zar ne?
Sigurno jesam, jer to zvuči kao gadno sranje.
Sad ili nikad, brate.
Pa, mala promjena plana.
Prvo njegova žena, sada njegov sin? To je puno bijelih smrti.
26 GODINA RANIJE
Budi jak, sine. Razumiješ? -Da. -Budi jak.
VUK
Živjeli!
Srce moje.
Neeee!
Nađi mi kurvinog sina koji je učinio ovo!
Što ti je ovo, govnaru? -Ubo si me?
Uništio si mi život. -Ja i ne znam tko si ti!
Došao sam se osvetiti!
Ubojica koji je ubio El Saguara, ubio je i moju ženu.
Ali sudbina je ovo učinila posebnim.
Možemo li uzeti time-aut? Razgovarati o tome?
Nikada te neću prestati ganjati. -Što?
Bježi koliko hoćeš. Naći ću te. -Zašto?
Uništit ću ti život, kao što si ti uništio moj!
Čovječe, ja te uopće i ne poznajem!
Moje srce.
Koji je ovo...?
Stvarno?
Neka ovo bude lekcija o toksičnosti bijesa.
Venezuela, Urugvaj, Barcelona.
Tko si ti?
U redu, kolega, stavi mu ove.
To su one Momonga naočale. -Što je Momonga, jebote?
Ide uvijek poslije Thomasa svakog četvrtka. -O, sra...
U redu. Dobro je. Tako. -Trebalo bi izgledati kao da spava.
Eto, tako. -Tako? U redu.
Vasabi.
Ne smijemo ga pustiti iz vlaka.
Vidiš li aktovku, sredi ga tko god je ima.
U redu, kako to učiniti? Razgovarati s njim ili kao razgovarati s njim"?
Ne znam, zašto mu ne ispričaš kako je Gordon upoznao Persija
i kako Percy sada krvari iz svojih jebenih očnih duplji!
Mislio je da ga ubijem.
Jebi ga. Dovraga.
Pa, ispričavam se! -Jebeno vam je oprošteno.
Hvala.
Dobar dan.
JOHANNESBURG
Joburg.
Žao mi je, prijatelju!
Daj mi!
E, jebi ga. Nije prošla minuta.
Promašio sam postaju. -Zašto? -Zato što me Bog mrzi. -Ona te ne mrzi.
Imaš li još uvijek aktovku? -Da, sakrio sam je.
Izađi na sljedećoj postaji. -Zvuči tako lako kad ti to kažeš.
Zvuči li ti poznato ime El Sigarilo?
El Saguaro? Šef kartela? -Da, zašto mi to zvuči tako poznato?
Bio je na vjenčanju u Meksiku na koji si se infiltrirao.
Tequila? -Bio si konobar.
Mladoženja. Znao sam da znam tog tipa.
Doista sam dobar s licima. -Čekaj, kog tipa?
Ispričavam se. Odmah se vraćam.
Tipa koji me je ubo nožem. Prolio sam vino po njegovom odijelu. Sad je mrtav. -Ubio si Vuka?
Nesretan slučaj. Morat ću procesuirati svoje učešće u tom incidentu u ponedjeljak.
Sranje. Jebem ti! Ne. -Sranje, jebem ti, što?
Sjećaš se ona dva luđaka s posla u Boliviji koji su poubijali sve te ljude? -Blizanci?
Nisam baš siguran da su blizanci. -Prestani. Svi znaju da su blizanci.
Pa, jedan od njih ide prema meni upravo sada.
Drugog sam vidio na peronu. -Sad bar znamo čija je aktovka.
O tome ti i govorim.
Morat ćemo ozbiljno razgovarati o kvaliteti ljudi kojima smo okruženi.
Zašto šapućemo?
Halo. -Bijelu smrt zanima zašto ste izašli iz vlaka?
Želio sam svjež zrak. -Zapovijed je bila da ostanete u vlaku.
Nisam dadilja pa da me zajebavaš. Ja sam profesionalac.
Osiguravam da aktovka i njegov sin budu potpuno sigurni.
Mogu li sada, molim te, otići na svoj posao?
Ako nešto pođe naopako... -Vrlo si ljubazan, puno ti hvala.
Jebeš mi sve! Isuse Kriste.
Vrlo je nepristojno razgovarati telefonom, u vlaku. U Japanu.
Je li ovo dovoljno nepristojno za tebe, jebeni kretenu? Nabij taj jebeni šešir
u svoje jebeno dupe, jesi li me čuo?
Jebeš ovaj posao. -Znao sam da nam treba još ljudi, jebeš sve.
Ispričavam se, nisam znao da je prisutna jedna mlada dama. Oprostite.
Niste li slučajno vidjeli nekog tko je prošao sa srebrnom aktovkom?
Postoji mala naljepnica za vlak na dršci.
U stvari, jesmo. Čovjek s naočalama sa crnim ramom je nosio. Otišao je onuda.
Hvala ti, dušo.
To jebeno kopile.
Idemo.
TIP SA CRNIM NAOČALAMA! ZAUSTAVI GA!
Bok. Ispod ovoga je pištolj...
Tišina! Ovo je "tihi" vagon. Razgovaraj tiše, sine.
Pištolj ispod ovog stola je uperen pravo u tebe...
Ništa te ne čujem. -Pištolj je...
Samo te zajebavam, kolega.
Prošlo je puno vremena od Johannesburga.
Da. Tko si jebeno ti? -Stvarno? Ne sjećaš me se?
Izgledaš kao i svaki drugi bijeli beskućnik koga sam vidio. -U redu.
Imam nešto što mislim da tražiš...
Stvarno? Ne sjećaš me se? -Žao mi je, kolega.
Sjećam se Johannesburga., ali se ne sjećam tebe. -Upucao si me.
Pucam u puno ljudi. -Upucao si me dvaput.
Imaš takvo lice. Znam da si ti tip s naočalama s crnim ramom.
Drski tip koji nam je uzeo aktovku.
Da. Da, jesam.
Znaš, radio sam dosta na sebi još od Johannesburga.
Oprostio sam, nastavio sam dalje.
Naučio sam da sa svakim potencijalnim sukobom
postoji prilika za razvoj. Staza ka miroljubivom ishodu.
Zanimljivo. -Tko je to? -Nemam pojma.
Kako si znala da je tu?
Zar ti nisam spomenula? Oduvijek sam imala sreće.
Tada sam se dugo i dobro pogledao u ogledalu.
I znaš što? Prijatelju, nije mi se svidjelo ono što sam vidio.
Znaš?
Dok mi se na kraju nije svidjelo. Znaš?
Sada je između nas zid.
Ali to je iluzija.
Jer unutar svakog zida, postoji prozor...
Čekaj, ustvari to su vrata. -Samo kratko,
svaki dan s tobom je jebeno bolan, zar ne? -Tako je.
Ti i tvoj partner... -Ja sam Limun, on je Mandarina.
U redu, Limune... Kao voće? -Blagoslovljen sam.
Koji ti je plan? -Evo plana. Ja vam vratim aktovku. Vi me ne ubijete.
Date aktovku vašem poslodavcu, on ne ubije vas.
Vi ste živi, ja sam živ, svi su sretni. Svi na dobitku, što kažeš?
Kako znaš da, tko god te je unajmio, da te neće ubiti jer nisi izvršio zadatak?
Svi na gubitku. Nitko sretan.
Čovječe, samo hoću izaći iz ovog vlaka,
i odem vidjeti zen vrt ili tako neko sranje, znaš?
Prihvatio bih tvoju ponudu. -Sjajno! -Ali, onda nisi trebao ubiti nekoga, zar ne?
Kako si znao...? -Nije baš bilo suptilno.
To je bila nesreća. Tragična. Bizarna, čak. -To je fora priča brate, ali...
Mislim da si imao svoj plan kako otići odavde s tom aktovkom.
Ne, ne. -Nama prikvačiš mrtvaca,
nadajući se da je Bijela smrt jako zauzet sječenjem naših ruku umjesto prstiju.
Kao što Thomas lokomotiva uvijek kaže: Jednostavnije je bolje. -Predstava za djecu?
Da, jebena dječja.... Sve o ljudima sam naučio od Thomasa. Sve! -Stvarno?
Zato mogu tako dobro provaliti ljude kao što si ti. Ti si Dizel.
Nisam Dizel. -Ti si najdizelskiji Dizel... -Ni blizu. -...koga sam vidio u životu, čovječe.
Jer Dizeli blefiraju, idu predaleko.
Čovječe, pokušavam izbaciti Dizele iz svog života, znaš?
Da je ispod ovog stola pištolj, bio bih mrtav kao onaj klinac tamo.
Ne.
Jebeni drka...
Imaj smjelosti poslušati.
Hajde, Joburg.
Ne. -Upucavanje broj tri.
Ne, ne. Nemam vremena ni strpljenja, a kamoli interesa.
Jebem ti sve.
Ti to mene pratiš? Stani!
Seronjo.
Pozvat ću konduktera! -Pojedi vrećicu kuraca, gospođo.
Žao mi je, radim na tome.
Nisam ja Dizel, ti si Dizel.
Ovdje je još jedno tijelo. -Naravno. -Nisam ja kriv.
Mislim da je to sin Bijele smrti. -Jesu li te blizanci prepoznali? -Jesi li me čula?
Bijela Smrt. Smrt. Smrt.
Zgrabi i mazni, dupe moje. Još netko radi posao u ovom vlaku.
Blizanci. Znamo to. -Kažem ti da nisu blizanci. Luđaci, ali ne i blizanci.
Oni su ovdje zbog klinca, ali netko ga je ubio.
Tip s nožem. -Vuk.
Rekao je da se je došao ovdje osvetiti.
Slučajno je naletio na mene, naravno da je.
Slušaj sad ovo.
Klinac je otrovan na isti način kao El Sebaro na vjenčanju.
Zove se El Saguaro. Isti ubojica? -Da.
Ja sam kao MacGuyver.
Jebi ga!
BUMSLENG (OTROVNA JUŽNOAFRIČKA ZMIJA)
Cijeli Japan je u strahu, jer je ukradena smrtonosna zmija.
Bumsleng zmije imaju vrlo jak otrov.
Njihov ugriz može izazvati unutarnje krvarenje...
kao i krvarenje kroz otvore na tijelu.
Sranje. -Što to činiš?
Što nije u redu? -Jebeš ovo, čovječe. Jebeš Carvera.
Sranje.
Hvala Bogu. Na trenutak sam pomislio... Isuse, bio si pomalo glup, pajdo.
U redu. Pet postaja do Kyota. Bit će sve kako treba.
Bi li me opisala kao nekoga tko je konstantno napet? -Ne.
E, jebi ga. -Ako nisam bila jasna, mislila sam "da".
Kondukter. A ja nemam kartu. -Nisam sigurna da ti je to najveća briga.
Ne razumiješ. Tip je kao mađioničar. Svuda se pojavljuje.
Ako me on uspori, Mandarina će me uhvatiti, i onda sam mrtav.
Mrtav. Mrtav...
Pričekaj malo.
Hej, brate.
Hoćeš brzo zaraditi 200 $?
Je li to nešto seksualno?
Ne. -U redu, šalio sam se.
Što ima? Što ti treba, brate?
U redu, igra je gotova, dečko. Gdje je aktovka?
Reci i obećavam da ću te upucati samo u... -Čekaj, je li ovo nešto seksualno?
Pizdo! Sranje. -Sviđa mi se tvoj akcent!
Hajde.
Zamisli. -Što? -Čovjeka. Koji čuva tvog sina.
Pitam se kako će to učiniti.
Možda jastukom preko lica.
Ili možda nešto lukavije. Ispustit će zrak u infuziju.
Ne, ne. Drži se ti toga.
Nevina mlada djevojka ti neće puno pomoći ako držiš napunjen pištolj.
Stavi na zvučnik.
Oče! -Yuichi? Zašto si otišao iz bolnice?
Budi iskren.
Tko je tu s tobom?
Doznao sam tko je gurnuo Watarua s krova.
Jesi li otišao u policiju?
Htio sam to sam srediti.
Sine moj.
Ne možeš kontrolirati ono što nam je sudbina namijenila.
Oče.
Žao mi je.
Nismo još gotovi. Sjest ćeš ovdje
i isprobat ćeš svaku moguću kombinaciju, dok ne otvoriš tu aktovku.
Dijete, to će potrajati... -Ne, neće.
Počela bih s malim brojevima. Samo kažem.
Jebeš mi sve!
Eto ti sad. -Pobjegao mi je.
I meni, također.
Sada nam je najbolja opcija da Bijeloj Smrti dovedemo čovjeka koji mu je ubio sina.
Da, ali ćoravi ga nije ubio. -Briga me! -Pročitao sam ga, nije on taj tip, kolega.
Pita ću te nešto. Voliš li ti svoje ruke? -Znaš da ih volim.
Pa, onda netko mora preuzeti krivicu, zar ne?
Zvoni li to tebi ili meni?
Sranje, taj seronja mi je ukrao telefon. I moj pištolj, Lucille. Omiljeni.
Kurvin sin. -Jebem ti...
Izađite iz vlaka na sljedećoj postaji s aktovkom i sinom. -Čekaj, zar nismo rekli Kyoto?
I dalje ćete ići u Kyoto. Bijela se smrt hoće uvjeriti
da ste iskreni u svezi situacije. -Ovo je gubljenje vrem...
U redu. Samo trebamo dokazati da imamo aktovku koju nemamo,
i živog sina umjesto mrtvog.
O čemu razmišljaš?
O emisiji o Panchu i Judy.
Rečeno vam je da izađete iz vlaka. -Stvarno? Za razliku od tebe, ja sam profesionalac.
Htio sam se uvjeriti da nam jakuze nisu nešto smjestile, ali očigledno nisu.
Ovo je neko natjecanju u plesu iz 80-ih, zar ne?
Gdje ti je blizanac? Mandarina? -Ja sam Mandarina.
Limun čuva aktovku. -A sin Bijele smrti? -Da, eno ga.
Mahni svojim jebeni fanovima, princezo.
On je jebeno sretan momak, zar ne?
Nego, moram se ukrcati u vlak jer ima još 10 sekundi, te bok.
Držat ćemo se plana, silazimo u Kyotu.
Učini nam uslugu, skini mi se s grbače, u redu?
U redu.
Nije moglo bolje proći. -Nadajmo se da su povjerovali.
Moramo naći tu ćoravu pizdu i to jebeno odmah.
Ja idem gore, ti idi dolje, ponovno provjeri kada završiš.
Ako ga vidiš, jebeno ga sredi. U redu? -U redu.
Gore je...? -Onuda. Prema Tokiju.
Vlakovi uvijek idu na dolje. I budi oprezan. Još nešto se događa ovdje. -Zar ne? -Da.
Još uvijek osjećam da nas Dizel vreba. -Kunem se Bogom, što sam ti rekao?
Što sam rekao? Rekao sam da ću te... -Upucati u jebeno lice. -Tako je.
Ipak, Thomas me je naučio kako pročitati ljude. -Da.
I nikada nisam pogriješio. -Nisi. -Ćoravi nije naš tip.
U redu.
Prvo pucaj, pa onda traži odgovore.
Uvijek tako radim.
Limune? -Reci, čovječe.
I ti se pazi.
Kako ovaj vlak ljulja, stići ćemo u tren oka.
Još sedam minuta i izlazim iz ovog vlaka. -Kriješ se u kupaonici?
Da. Jesi li isprobala ove pametne wc školjke? One su... užitak za osjetila.
Da sam imao jednu od ovih, odmah bi zaljuljao ovog lošeg dečka.
Granice. Moramo postaviti granice.
Svetog li sranja.
Pazi malo.
Vidi ti to. Znala sam da će moja sreća prijeći na tebe.
Sranje.
Što to činiš, jebote? -Istu stvar koju sam učinila s pištoljem koji držiš.
Samo činim stvari zanimljivijim. Osiguravam se, moglo bi se reći. -Sranje.
Ako ga pištolj ne ubije, aktovka hoće.
Ova stvar je mogla eksplodirati u mojoj ruci u bilo kojem trenutku.
Ne. Ne aktivira se osim ako ne pucaš, pa zato nemoj pucati, shvaćaš?
Za razliku od ovoga što stavljam u kofer. Ovo je vrlo...
Pa, ovo uopće nije neaktivno. Ovo je...
Znaš li da su 31 put pokušali ubiti Bijelu smrt i to unutar njegove bande?
Svakog od njih pogubio je sa njihovim vlastitim oružjem.
Vidiš na što ciljam?
Kimura, dovela sam te ovdje da ne uspiješ.
Gurnula si mog sina s krova. -Tako je. -Dovela si me u ovaj vlak,
namještaš mi da ubijem Bijelu smrt
upotrebivši moj pištolj koji će mu eksplodirati u lice?
Vrlo dobro. Vrlo, vrlo dobro.
To je glup plan.
To je...
briljantan plan.
Zauzeto.
Sjećaš se onog mafijaškog kirurga koji je umro usred operacije srca?
Da, imao je moždani udar, zar ne?
Ne, to je bio službena verzija. Bio je otrovan.
Ubojica se zvao Stršljen.
O, Bože!
Upotrijebio je otrov zmije bumsleng.
Zgrušava krv čineći da krvariš iz svakog otvora.
Ako se protuotrov ne da u roku 30 sekundi, mrtav si. Zanimljiva činjenica.
Isti otrov koji je korišten na... -El Sagardu. -Zove se El Saguaro.
Što Stršljen radi u ovom vlaku?
Pa, kakav god dogovor da je učinjen, nije išao uobičajenim kanalima.
Nešto drugo se događa ovdje.
Još uvijek je zauzeto, gospođo.
Vuk je sigurno shvatio tko je Stršljen,
pa je došao ovdje osvetiti svoju ženu, svog šefa, došao je smaknuti Stršljena.
Bože, jesi li upravo rekao "smaknuti"? -Jesam. Povlačim riječ.
Ne, treba ostati tu gdje je.
Ako budem provalio tko je Stršljen, mogu ga predati Limunu i Mandarini
da ne bi oni smaknuli mene. -Stvarno? -Vidiš što sam tamo učinio?
Doista si ponosan na sebe, zar ne?
Bože, obično su tako ljubazni ovdje.
Gospođo, izvi...
To je fora.
Kopile!
Dođi ovamo, ti prljavi jebeni ološu!
Stani malo. Znam tko je ubio klinca. -Zabole me. Gdje je moja jebena aktovka?
O, tako mi je žao. Ispričavam se.
O, ne hvala. Ne treba ništa. -Ja bih bocu vode.
Znate što? Imate li nešto gazirano, s mjehurićima?
To je to. Hva... Puno vam hvala.
O, da.
Brate, sad sam se sjetio, dao sam sav novac onom tipu da nosi moj šešir i naočale.
Možeš li ti...?
Koliko za bocu vode, dušo?
Izvoli. Nema na čemu.
Da. Tisuću jena. To je deset funti za tu bocu vode, kolega.
Bok. Puno hvala.
Sigurno nećeš da ovo razriješimo? -Ne bih rekao, ne.
U redu.
Ti jebeno kopile! Drkadžijo!
Dođi ovamo, ti mali kretenu!
Znam tko je ubio klinca. -Stvarno? Gdje je on onda?
U ovom vlaku. -To baš sužava potragu, zar ne?
Pusti me!
Hoćeš li se javiti? -Neću.
Vjerojatno bi trebao.
Možda je nešto važno.
U redu, možda je važno. Jebeni pakao.
Da, što hoćeš?
Bijela smrt kaže da siđete na sljedećoj postaji s aktovkom u ruci
ili će pobiti sve u tom vlaku. -Ja mogu, ali je Limun trenutno malo zauzet.
Ovaj put izađite obojica, s aktovkom, ili će svi umrijeti.
Jebeni paranoici, ovi ljudi.
Nije li slučajno aktovka kod tebe? -Nije.
Ionako ne bih stigao do Limuna na vrijeme.
Još uvijek imaš njegov telefon. Imaš li pištolj kod sebe?
Ne volim ih. -Pa...
igra je gotova, kolega.
Ako ti nešto znači, izgledaš kao pravi jebeni seronja
i drago mi je što ćeš umrijeti sa mnom. -Lijepo od tebe.
Samo sam radoznao. -Da?
Znaju li oni uopće kako izgleda Limun?
Vas dvoje izgledate kao blizanci, a?
Da, kako god. Imamo aktovku, što sad?
I dalje ostaje da idete do postaje Kyoto. -Dobro.
U redu. Možemo to učiniti. Sjajno. -Hej.
Jeste li otvarali aktovku? -Naravno da nismo.
Nikada nisam pitao za šifru. Tako je sigurnije. -Da.
Tako da nitko ne bude pohlepan.
Znam, znam. Žao mi je, žao mi je.
Nemam sreće i udario sam tu stvar... -Tako to zoveš?
Što je to bilo? Zašto si se uopće trudio? -Pokušavao sam im prodati priču.
Ne vjerujem da su htjeli kupiti jebene vibratore i najlonke, zar ne?
Zagrizli su.
Imao sam ih.
Dokazala si da si pametnija od svih. Pobijedila si, mala.
Molim te.
Molim te, mala.
Pozovi svog čovjeka. Učinit ću što hoćeš. Samo...
ostavi mog sina na miru.
Tvog sina.
Znaš li kako ga je bilo lako nagovoriti da me prati na taj krov?
Nisam mislila da će ti trebati tri sata da shvatiš da je tvoj sin nestao.
Ti si užasan otac, a tvoj sin će platiti za sve greške koje si napravio.
Ne znaš ti ništa o životu.
Kako je težak.
Ti si samo...
neka razmažena djevojčica koja lomi igračke
kad ti mama kaže da ih moraš pokupiti.
Ispričavam se. Neću vas prekidati
ali niste li možda vidjeli malog bijelog kretena s naočalama da je prošao ovuda?
Nismo. -A srebrnu aktovku s naljepnicom vlaka na ručki? Jeste li nju vidjeli?
Ne bih rekla. Ujak Kimuro, jesi li vidio srebrnu aktovku s naljepnicom...
Jeste lie rekli "s naljepnicom vlaka na ručki"? -Da. Na ručki je naljepnica vlaka.
Ne, nisam vidjela tako nešto. Mislim da bih se sjetila.
"Ujak Kimura"? -Da. -Tako je. Jeste li dobro? To...
O, da. Nikad se ne brij u brzom vlaku, znaš kako kažu.
Nije škodilo pitati. Samo ću produžiti dalje.
Da, da. samo naprijed. -Ispričavam se, "ujak Kimura."
Ljudi, čuvajte se. Samo još nešto.
Većina ljudi pomisli na "kofer", jer je u pitanju vlak i tako to.
Ali ti... ti si rekla "aktovka". Nikad nisam spomenuo "aktovku".
Mislim...
da sam pronašao svog Dizela.
Znaš što nas čeka u Kyotu. -Aha.
Trebali bi sići s ovog vlaka. Odmah.
Ako misliš da ću izaći iz vlaka bez Limuna ili aktovke, varaš se.
U redu. Aktovka je u salonu prve klase. Iza šanka, u kanti za smeće.
Tvoja je. Ja silazim.
Idem pronaći neki hram i preispitati svoje stavove.
To zvuči krasno, ali ovako stoje stvari. I dalje mi treba žrtveni jarac. -Sranje.
Potreban ti je žrtveni jarac. -Da. -Razumijem, shvaćam.
Ne znam što mi je činiti, jer mislim:
"Trebam li ga predati u jednom komadu ili ga isjeći na komadiće
i nabijem ga u jebenog Momomona ili ne?" To mi trenutno prolazi kroz glavu.
Ili... -Što? Imaš bolju ideju?
Znaš, ispred nas je samo zid, ali, to je iluzija, čovječe.
To je samo zamisao jer u tom zidu postoji prozor.
Prozor s mogućnostima. Prokletstvo, ustvari vrata.
Unutar tog zida su vrata. -Jako mi je teško pratiti tu priču.
Moja poanta je da se ta vrata zatvaraju.
Sad se postavlja pitanje tko je od vas Dizel, a tko je Patak. -"Patak"?
To je dječja predstava. "Thomas lokomotiva". -Umalo. "Thomas parna lokomotiva".
Molim vas, gospodine.
Ovaj čovjek me je oteo i rekao je da će tražiti otkupninu za mene.
Žao mi je, uvijek me zanesu suze bijelih djevojaka.
Bravo. Zdrav razum mi govori da je ovaj stari, drhtavi kreten glavni,
ali ja sam stvarno dobar u čitanju ljudi, i nešto mi govori da si ti glavna.
Pa, vidimo onda. Mislim, ne mogu vas upucati oboje.
Onda neću dobiti odgovore. Što kažete na ovo? Siguran sam da će vam se ovo svidjeti.
Igrat ćemo malu igru. Ako je hoćete igrati, podignite obje ruke.
Savršeno. Znao sam da će vam se ovo svidjeti.
Zatvorit ćete oči, a ja ću brojati do tri.
Tko god je glavni, podići će ruku, a tko nije, neka pokaže prstom na onog drugog.
Ako oboje podignete ruku ili uprete prstom jedno u drugo,
znat ću da ste oboje lažovi, i onda ću vas jebeno ubiti. Spremni?
Rekao si da nas ne možeš oboje ubiti. Ne bi dobio odgovore.
Rekao sam to, zar ne? -Da.
Ponekad moraš prvo pucati, a kasnije dobiti odgovore.
Jedan.
Ako se ne javim na ovaj telefon... -Dva... -...ubij Vatarua. -Tri.
Sanjam li?
Oprosti, kolega. Nije tvoj dan.
Imam žicu u torbi, i mislim da bismo je mogli iskoristiti
da zaključamo vrata s vanjske strane.
Bilo je tako strašno.
Rekao je da ako ne učinim što mi kaže, ako vičem ili bilo što...
da će mi učiniti strašne stvari. -Zašto onda nisi upotrijebila ovo?
Da, oteo te je i dao ti je svoj pištolj. -Ne, ne, ne. -Polako. -Ja... molim vas.
Ne znam koristiti pištolj. Ne znam.
Jebeš mi sve. Jebeno si... Stvarno si dobra. Sigurno nisi to negdje naučila?
Mislim, čak se i ne plašiš a usne ti drhte.
To je suza. To je doista autentično, kolega, kao...
Ti si Dizel. Moram te ubiti. -Molim vas, ja sam samo dijete.
Kako to činiš?! -Ja ne... -Jednostavno je nevjerojatno. -Molim vas.
Ti...
Ti si...
Moram...
Jebeno... Ostani tu.
Jesi li...? Što se jebeno događa?
Svi vole limunove.
Jebeno umri!
Drago mi je što si uživao u predstavi.
Kako si to učinila?
Nisam sigurna. Samo sam imala sreće, pretpostavljam.
Reci Mandarini... Reci Mandarini...
Mandarina... Otišao je.
Izlazim iz ovog vlaka. Samo da uzmem aktovku i to je to.
Halo? -Yuichi, ti si?
Izgleda da je Yuichi izgubio svoj telefon u brzom vlaku.
Doduše, možete ga pokupiti na postaji Kyoto.
Kyoto... -Postoji aplikacija "Pronađi moj telefon".
Iznenađujuće je precizna. Bok.
Bože, kako sjajno hoda.
Gospodine Vuče. Znači došao si ubiti Stršljena.
Što se dogodilo?
Jesi li dobro?
STRŠLJEN Jebote, kako je vruće u ovome.
47 MINUTA RANIJE
Slastičarka.
Ukrao si mi zmiju, kujo.
To je bila tvoja... Trebao bi pozvati vlasti jer netko...
Evo ti, propalice!
Hej, kujo. Jedan mali ubod i znaš što se dogodi?
Da. -Tvoja krv se zgrušava, začepljujući ti vene.
Krv ti lipti iz jebene očne duplje. -Rekao sam da znam!
Slabašna kujo.
Prestani. Ja ću uzeti tu aktovku.
Daj mi!
Obećan mi je moj novac.
Od koga? -Ne znam. Sve je bilo na internetu.
Rekli su da će moj novac biti u aktovki.
Netko te je unajmio da ubiješ klinca i platio te njegovom otkupninom? Crnjak!
To je crnjak kao... Prestani!
Stršljen ubada, kujo!
Gospođo, slobodno uzmi aktovku. -Ali, vidio si mi lice, kujo.
Trideset sekundi prije nego što otrov učini svoje.
Kujo.
Sranje, čovječe. Imaš li pričuvnu? -A što ti misliš, kujo?
Sranje, čovječe.
Nemaš drugu? Moraš se bolje pripremiti.
Pametujem. Opet pametujem. Žao mi je.
Mogu li ti donesti nešto?
Ne izgledaš kao religiozna osoba.
Vode? Hoćeš malo vode?
Ne?
Hoćeš pokrivač? Hoćeš da te držim za ruku?
Karma je kuja.
Razgovaraj sa mnom. -To je moj peh. I to kakav peh.
Moram izaći iz ovog vlaka. -Imaš li aktovku?
Da. -Ležiš li na podu u položaju fetusa?
Nisam na podu. -Moraš ustati.
Kako uvijek znaš što radim? -Zato što te poznajem.
Mogao bih, trebao bih voditi dnevnik. -Bubamaro, diši. Duboko udahni.
Skoro smo stigli. Samo trebaš ustati. -Dobro.
Lagao si me, prijatelju.
Pa, sad je istina izašla na vidjelo, zar ne?
Bio si zadužen čuvati mog sina i moj novac.
Ja ne znam ništa o roditeljstvu, ali znaš što bih ja učinio,
budući da je to tvoj sin i tvoj novac?
Prestao bih plakati za mrtvom ženom, digao bih svoje lijeno dupe,
došao bih ovamo i sam završio posao.
A pošto razgovaramo otvoreno, reći ću ti nekoliko stvari.
Tvoj sin je glup i potpuno zaslužuje krvariti iz očiju.
A što se tiče tvoje aktovke, nisam je vidio još od Tokya.
I nadam se da je netko jebeno našao,
stavio sve na crveno i jebeno se divno provodi.
Vidimo se na postaji Kyoto. -Kako je to divno. Jedva čekam, jebote.
Hoću te gledati u oči kada budem ubijao tebe i tvog brata.
Moj brat.
West Hem vodi! West Hem jedan, Chelsea nula.
Jutarnja gužva je lijepo započela. Koji ti je plan, kolega?
Jebeno ćeš ušetati ovdje i raznijeti mi mozak pred gomilom jebenih svjedoka?
Nitko nije ostao u tom vlaku. Znam to.
Kupio sam sve karte do zadnje postaje.
Ej. Ti. Znam te.
Ti si ona djevojka, zar ne? -O, Bože.
Da, ja nikad ne zaboravljam lica.
Tako sam sretna što vas vidim. Molim vas, pomognite mi.
Jedan čovjek me je držao kao taoca.
Nosio je naočale, i ubio je mog ujaka.
Ubio je i drugog čovjeka koji je sve vrijeme razgovarao o
Thomasu vlaku... -Parnoj lokomotivi. -Da, tako je.
Ali ubio ih je obojicu, a onda je rekao da namjerava pobjeći s nekakvim novcima.
Ne znam.
Žao mi je, dušo. Ispričavam se. Nemam pojma tko si jebeno ti.
Ja sam samo djevojka koja je trebalo sići u Nagoji,
a onda je ovaj čovjek... -To je bilo odavno.
Znam, ali je taj čovjek rekao da bih mogla biti dobar pričuvni plan
i da je lijepa djevojka dobar talac. -Da, pa nije pogriješio, ali slušaj.
Samo se jebeno smiri, u redu? -Molim vas, pomognite mi. -U redu, smiri se.
Izađi iz vlaka ili radi što jebeno hoćeš. Slobodna si. -Hvala. -Da, da.
Sve je u redu. Hajde. Ionako ne znam što radiš ovdje.
Jeste li dobro? -Dizel. Apsolutno najgori.
Mali usrani muljator.
Vidiš, Limun...
Bog mu duši oprosti,
bio je don, i mogao je čitati ljude.
Vidjeti kakvi su stvarno. Bio je u pravu.
Ovdje je bio Dizel, koji je jurcao po cijelom vlaku izazivajući jebeni kaos.
A to si sve vrijeme bila ti, prljava mala Dizelko!
Natjerala si Limuna da krvari. A Limun nikad ne krvari.
O, moj Bože, gospodine! Molim vas, pomognite mi! -Bubamaro.
Molim vas, pomognite mi! -Ti malo govno.
Molim vas! -Što to jebeno činiš? -Gospodine! Molim vas!
Što je? -Dizel! -Što? -Jebeni idiote!
Ti si Dizel.
Koji vrag?
Rekao je da će vas ubiti i svu krivicu svaliti na vas.
Također je rekao da nas netko čeka na postaji u Kyotu.
Netko strašan, tko će me povrijediti.
Nitko te neće povrijediti. Sve je u redu.
Izaći ćemo iz ovog vlaka.
Izaći ćemo na sljedećoj postaji. Bit ćemo dobro.
Dobro, dijete, ide... Dijete, hajde.
Ne mogu. Ruksak mi se zaglavio. -Što? Ostavi ga. Idemo.
Moramo krenuti. -Ne, ne mogu. -Odmah, mlada damo!
Ne. -To nam je posljednja prilika. -Ne, ne. Molim Vas, vratite se!
Dijete, molim te.
Plašim se. Neću biti sama, molim vas.
Odglavila sam ga.
Nisi ti kriva, dijete. U pitanju je moja sreća, ne tvoja.
Cijeli život je pred tobom. Potrudi se učiniti nešto što će ti donijeti mir
jer sve ostalo je sranje.
A ako naletiš na tipa po imenu Carver, on je kreten.
Možeš mu reći da sam tako rekao.
Ja...
Uzela sam to. Nisam htjela ostaviti. Od onog je čovjeka.
Pomislila sam da bi ga mogao upotrijebiti za ubiti tog tipa što nas čeka.
Nećeš dopustiti da me netko povrijedi. Budi iskren.
-Tko je to tamo s tobom?
Stvarno? Dobro. U redu, stari.
Plašiš me, pa ako nemaš ništa protiv,
možeš li se premjestiti na drugo sjedište, skroz, skroz dolje?
Na taj ti način, neću morati ponavljati.
Ne.
Nećeš morati.
Premjestimo se. Ponijet ću ti torbu.
Je li to bila zmija? -Znaš li gdje mi je sin?
Jebote.
Poslije svega.
Ti si ta osoba koja je gurnula mog unuka s krova robne kuće.
Zašto? -Zbog vašeg sina.
Trebao mi je pomoći ubiti Bijelu smrt na postaji Kyoto.
A to je bio jedini način da ga ubacim u ovaj vlak.
Bijela smrt. -Tako je.
Ali ni to nije mogao učiniti.
Te je mrtav. Nekoliko vagona niže. Obojica su mrtvi.
Moj unuk je gurnut s krova.
Zašto misliš da bih ga ostavio nezaštićenog?
Moj unuk je na sigurnom.
A moj sin nije mrtav. -Slušaj, stari...
Jedina stvar koju znaš o starom, mlada damo,
je da je preživio puno više, i puno gore stvari od tebe.
Ubit ću ga sama.
ZMIJA NE OTVARAJ
Jesi li dobro? -Ovo?
Nećeš vjerovati koja slučajnost,
ali sam već dobio dozu protuotrova danas,
te sam dobro.
Vjerojatno.
Djevojka? -Njene namjere s tobom nisu bill časne. -Da.
I slijepac u mraku bi mogao vidjeti da si ti taj.
Ne znam za slijepca. Bila je prilično uvjerljiva.
Što si joj učinio? -Nisam morao ništa učiniti.
Sudbina će učiniti što treba. -Da.
Zašto... zašto se smiješ sudbini?
Čovječe, sudbina je za mene samo druga riječ za lošu sreću.
A to...
to me prati kao...
Ne znam, kao neka šala.
Moja šefica me zove Bubamara. Ona je duhovita.
Bubamara? -Da.
Ovo je doista velika sreća.
Ne, ona je ironična. Ma, nema veze.
Sada ću ti ispričati jednu priču. -Nema potrebe. -Kratka je.
Stvarno nema potrebe. -Kratko će trajati. -Ne.
To je dobra priča za tebe. -Dobro sam. -Krećemo.
STARJEŠINA
Jednom davno, obećao sam sebi
da ću osigurati svoju obitelj po svaku cijenu.
Napredovao sam do visoke pozicije unutar Minegishijeve kriminalne obitelji.
Pojavio se čovjek da zauzme moje mjesto. Čovjek sa sjevera.
Tražio sam od Minegishija da ne vjeruje tom čovjeku.
Minegishi mi je rekao da sam izgubio strast.
Nije pogriješio.
Ali nisam ni ja.
Vratio sam se kući i nisam zatekao ništa, osim pepela i krvi.
Bijela smrt mi je uzela sve.
Skoro sve.
Yuichi!
Yuichi.
Sakrio sam se.
Tražio sam način kako napasti Bijelu smrt
bez ugrožavanja onoga što mi je ostalo,
ali je zauvijek ostao van domašaja.
Nisam ni pomislio da će mi sudbina ikada dati priliku da ispravim stvari.
Znaš li kako zovu bubamaru u Japanu? -Ne.
Tentou-mushi.
Kao dječaku, rečeno mi je da na njenim leđima postoji točka
za svaku od sedam nesreća svijeta.
Vidiš, tentou-mushi nije sreća. U njoj je sadržana sva nesreća
tako da drugi mogu živjeti u miru.
Neću nositi sedam nesreća.
Sve što ti se ikada dogodilo, dovelo te je ovdje.
Sudbina. -To je baš usrana pogodba.
Na postaji u Kyotu, Bijela Smrt će ući u ovaj vlak.
Konačno će mi biti dopušteno ispraviti stvari.
Moj sin je nekoliko vagona više. Ako bi ga mogao izvesti iz vlaka...
Ne vjerujem da će Bijela smrt pustiti bilo koga od nas iz ovog vlaka.
Pusti mene da brinem o Bijeloj smrti.
U redu.
Gospodine Bubamaro?
Tvoja aktovka. -Hvala.
Oče.
Ne razumijem. -To je sudbina, sine moj.
A Wataru? -Na sigurnom je.
Pa... izgledao je kao pristojan momak.
Upucao me je. -I mene, također. Dvaput.
Ipak, imao je i drugu stranu...
O, čovječe.
Jesam li u paklu?
Jebote.
Jebeni neprobojni prsluk, čovječe.
O, popio si vodu.
Gdje mi je brat, jebote?
Ti...
Ionako si bio više kao Thomas, zar ne?
Momci, moramo smisliti plan.
Ubio si mi brata. Ubio si mi brata, govno jedno! Trebao bih...
Ti si me jebeno upucao! -Sljedeći put ću te upucati u grlo
kao i tvoju partnericu Kieru Najtli. -Ona nije moja... -Momci.
Kad se tako brzo naljutimo, sporo se sporazumijevamo.
Onda ću ti brzo isprašiti guzicu, kunem se Bogom.
Jebeno govno! Trebalo ti je probušiti dupe!
Kad upreš prstom u nekoga tko je kriv,
ostala četiri prsta upiru u tebe.
Ili tri. Čudno. -Jebeš ga! To je to! Znaš što bih mogao učiniti!
Tim prije pojedinca! -Odjebi od mene! -Ti prije jebenog Boga... -Gospodo!
Skini mi se!
Šljiva ne prezire gladnog čovjeka, već farmera koji je zasadio šljivu.
Ona prezire.. farmera... -Kako čovječe šljive mogu biti ozlojeđene?
Slušajte. Bijela smrt je farmer.
Dakle, mi smo šljive. Mi smo šljive? -Nema nikakvog smisla.
Zašto vi, drkadžije, koristite metafore? On je ubio mog brata! -Ti si upucao mog sina.
Zajedno ćemo se pripremiti, ili ćemo umrijeti sami.
To sam sve vrijeme pokušavao reći.
Bijela smrt vas čeka sa svojom vojskom ubojica.
Iz svih dijelova svijeta.
Ali on nema pojma da smo moj sin i ja u ovom vlaku.
Ako sudbina bude tako htjela, ja ću se osvetiti.
Ja ću im prići s leđa i pobit ću ih koliko god mogu.
Ja odoh do strojovođe i izbavit ću nas odavde.
Što ćeš činiti, Joburg?
Kupit ću nam malo vremena.
KYOTO
BIJELA SMRT
Djevojčice.
Oče.
Hej momci, tražim gospodina Smrt. Imam njegovu aktovku.
Hej, polako.
Povrijeđeni ljudi povređuju ljude.
Došla sam te vidjeti.
I da ti konačno vidiš mene.
Pravu mene.
Pripremala sam se za ovaj trenutak bez ikakve tvoje podrške.
I sve to zbog toga da bih danas stajala ispred tebe s prstom na obaraču.
Ja sam bila ta
koja je privukla tvoju pozornost.
Tvoju ljubav.
Puno sam ti više slična, nego što je bio taj mali kreten.
Učini to.
Došla sam te ovdje ubiti.
Pa ubij me.
Ubij me kao i sve ostale koji su pokušali isto.
Učini to.
Učini to, jebote!
Poznajem te, djevojčice. Uvijek sam te.
Ali ti nikada nisi bila dio mog plana.
Našli smo Amerikanca!
Što je s ostalima? -Svi su mrtvi. Dobra vijest je što imam tvoju aktovku.
Dobre vijesti, dobre vijesti. Provjerite aktovku.
Požurite. Idemo.
Ispraznite vlak.
U redu, Thomase. Vrijeme je za početi...
Sranje, sve je na japanskom.
Nema epizode na japanskom. Koji vrag.
Legni dolje!
Imam loš osjećaj u vezi ovoga. Nemamo pojma što je unutra.
Čovječe, o čemu govoriš? -Zašto mi uvijek moramo otvarati ova sranja?
Samo otvori prokletu aktovku. -Želio bih da sačuvam svoje jebene ruke.
Gospodine Smrt, ako mogu?
Kupac iz sjene koji je otkupio sve naše ugovore i stavio nas sve u vlak...
Mene, Stršljena, Mandarinu, Limuna...
To si bio ti, zar ne? -Da, vrlo si pronicljiv.
Ubacio sam vas u ovaj vlak nadajući se da ćete se međusobno poubijati -U redu...
Ako bih mogao... Zašto? -Zašto činiš to što činiš?
I ja se to pitam.
Ako je tako sigurno, zašto ga on jednostavno nije otvorio?
Što ako je bomba i eksplodira nam u lice?
Misliš da će nas ove glupe maske zaštititi?
Nakon svih ovih godina...teret vaše izdaje još uvijek visi nad vašim glavama.
Dopustite mi da vas oslobodim oba.
Oduzeli su mi suprugu.
Čuo sam. Tako mi je žao zbog tvog gubitka. Bila je to užasna nesreća...
Ne, ne, ne, ne.
Ne. Ništa u životu nije slučajno.
To je bio pokušaj atentata na mene, ali sudbina...
Sudbina je poslala dva operativca, blizance, na zadatak u Boliviju.
Izmesarili su cijelu moju ekipu.
I morao sam se nositi s tim.
I nije on unajmio dva nasumična operativca, Limune.
Ne, tražio je dvojicu odgovornih za posao u Boliviji.
Zbog toga je moja žena bila u autu te noći,
a ne ja.
Sudbina je poslala moju ženu u bolnicu.
Dio rebra probio joj je srce.
Samo joj je najvještiji kardiovaskularni kirurg mogao spasiti život.
Ali dvije noći ranije, taj kirurg je bio otrovan.
O, Bože!
Sudbina. Ponovno sudbina.
Rekli su da je moj novac u aktovci.
Neću te osuđivati, ali unajmio si Stršljena da ti ubije dijete?
O, da. -U redu. -O, da, jesam. Taj mali govnar.
Te noći, rekao sam joj da ne ide.
Da me pričeka.
Ali obećala je kako je to posljednji put što ga vadimo iz govana.
Doći ću. Uvijek ću doći po tebe.
Pa, pretpostavljam da je bila u pravu.
Da sam odstranio tu slabost
iz mog života prije puno godina,
ona bi i dalje bila pored mene! -Da, to pomaže da se suočiš s tim.
Imam dobrog terapeuta. -Puno sam volio svoju ženu.
Naučila me je važnu lekciju.
Ako ne kontroliraš svoju sudbinu...
ona će kontrolirati tebe.
Pa sam preuzeo kontrolu. Sve sam ih doveo ovdje umrijeti.
Ali sada je ostao samo jedan.
Gospodin Carver.
Što...? Molim?!
Ja zamjenjujem Carvera? Javio je da je bolestan? Jebeš Carvera.
Čovjek koji je ubio moju ženu.
CARVER
Braco.
Samo je otvori! -U redu. Sretan?
Ja nisam Carver!
Otišao je onuda!
Dobro. Sranje. U redu.
Sranje. Nešto se događa.
Ispričavam se.
To.
Kimura.
Zašto si ovdje? -Zbog tvoje kćerke.
Izgleda da je gurnula pogrešnog unuka s krova.
Djeca. Trudiš se najviše što možeš kako bi ih pravilno odgojio.
Žoharu, ne znam zašto si ovdje,
ali skloni mi se, ili ćeš se pridružiti svojoj ženi.
Našim je stazama bilo suđeno da se vraćaju jedna drugoj.
U redu. -Čekaj. -Jebeno uspori, kolega. Hajde!
Za sada je dobro. Možeš zaustaviti vlak.
Što se tiče toga. Podijelio sam brzinu vlaka s masom,
i shvatio sam da ne znam kako jebeno upravljati brzim vlakom!
Čovječe, pa ti samo govoriš o vlakovima!
Thomas je životna metafora, a ne uputa kako voziti... Legni dolje!
Sranje.
Sredit ću ovo! Zaustavi vlak! -Što?!
Engleski, engleski. Engleski, engleski. Kočnice!
Sve u redu! Našao sam!
Ne!
Drži se! -Na pogrešnom smo kolosijeku!
Hej, Joburg! -Što je?!
Žao mi je što sam te upucao! -Zapravo, bilo je dvaput!
Molim? -Upucao si me dvaput!
Žao mi je što sam te upucao dvaput.
Hvala, čovječe!
Pokazuješ pravi napredak!
Jebote!
Ne pokreće tebe moć, tebe pokreće strah!
Strah od jedne stvari duboko u tebi koju ne možeš kontrolirati!
Strah od sudbine!
Hej, žao mi je zbog Mandarine.
Da.
Ali sada imam još jednog brata. -Stvarno?
Ne, jebote!
Za dobra stara vremena.
Jebi ga.
FLAŠICA VODE
B 20.
Idemo.
Kolega. -Da? -Htio sam čaj s mlijekom.
Što kažeš na čokoladice? -Da. Idemo.
Otac... štiti svoju obitelj.
O, jebote.
Nisam imao nikakve veze s tvojom ženom.
To je greška. Ja nisam Carver.
Ja samo otimam i grabim.
Carver, hoću Carvera! Unajmio sam Carvera!
Imao je problema sa stomakom, čovječe. Ja ga samo zamjenjujem.
Ti ga zamjenjuješ.
Ako ti nešto znači, Carver je kreten.
Najlukaviji ubojica. Možda je najljeniji, ali...
Ma daj!
Pusti to, brate. -Ne zovi me "brate"!
U redu.
Čovječe, jesi li vidio ovo? Što je to bilo?
Čovječe.
U vezi onih šljiva. Ne bi trebale biti ozlojeđene.
O, Bože. -Moja sreća je isporučila tijelo mog oca pred moje noge.
Kako je narcisoidna ova riba.
Neizlječivo. -Sad sam ja... -Čekaj, čekaj. Čekaj. -Što?
Što je s ovom sjebanom obitelji?
Ako nije problem, predložit ću ti neke knjige za čitanje.
"Kako preživjeti granični poremećaj osobnosti".
Što? -Toplo je preporučujem.
Ja sam, ja sam Bijela S...
Što to bi?
Je li to bila karma? -Zbogom, tentou-mushi.
Mandarina.
Marija? -Uzmi pištolj.
O Bože, jesi li upravo rekao "smakne"? Skoro smo stigli. Samo trebaš ustati.
Jesi li me došla spasiti? -Treba li ti spašavanje?
Došla si me spasiti. -Molim te, nemoj da zažalim.
OK, nemoj. nemoj. Što se dogodilo s tvojim licem? Plačeš li ti to?
Ovo je previše za mene.
Znaj da si ti najbolja, najdivnija šefica
koju sam mogao poželjeti. Ikad.
Misliš da si možda malo povrijedio glavu? -Možda. -Malo, da.
Mala vrtoglavica. -Da. Hoćeš bananu?
Kalij bi mogao biti dobar. -Imam jednu u autu.
Sljedeći put uzmi pištolj.
Ne slušaj Barryja. U redu? Jednostavno.
Prestani. Ššš. Prestani.
Znaš, mislim da si u pravu u vezi jedne stvari. -Obično jesam. Hajde.
Možda i je onako kako mi vidimo stvari. Možda nema dobre i loše sreće.
Možda smo svi zastupnici sudbine.
O, lijep auto. -Da, je.
Pokušaj ne krvariti po njemu.
Svetog li...
Pa...
Kako znaš da je to loša stvar?
Stvarno? -Vidiš što činim? -Vidim.
Izvrćem stvari. -Vidim.
Ovo funkcionira. Da.
Vasabi grašak.
Sudbina očigledno nije htjela da pojedem tu bananu.
Sudbina nije htjela da uđemo u taj auto.
Pa, možda si ipak nešto naučio.
Sudbina traži da pronađem pametan toalet. -Povlačim riječ. Možeš li izdržati?
Jedva. -Hodaj brže. -U redu. Da.
IMA JOŠ...
10 MINUTA RANIJE
Živ sam! Živ...
Jebeš mi sve.
Hajde, kretenu. Jebi se!
Stani! Stani, jebote!
Mandarine?
Jebeš Dizela!
Ja sam Bijela S... -Jebi se, Dizel kujo!
Zavjesa je pala! Zavjesa je pala! Pokloni se, jebote!
preveo: PAYUTTI
Preuzeto sa www.titlovi.com