FADERN
MOMONGA-FAMILJENS TV-KÖK
TENTOMUSHIS OTURSDAG
Boomslang-ormen stals från djurparken i går.
Den är stulen och är väldigt farlig.
Far.
Hur är det med min sonson?
Oförändrat.
Han har inte vaknat.
En far ska skydda sin familj.
När Wataru stod där på taket...
När han blev knuffad...
var fanns hans far?
Wataru har tur.
Man vet aldrig vilket hemskt öde...
din otur har räddat dig från.
HÄMND VREDE ÖDE KARMA
SLUMP RÄTTVISA KÄRLEK FRÄLSNING
- Tack för att du tar jobbet så snabbt. - Jag är redo. Uppgraderad och vassare.
Sen jag började gå till Barry har jag upplevt ett helt nytt lugn!
Nu har jag överseende med andras brister.
Jag tvekade först, men som Barry säger: "Dina goda dåd sprider sig."
Din terapeut räknar nog inte med ditt yrkesval, Nyckelpigan.
- "Nyckelpigan?" - Ditt nya kodnamn.
- På riktigt? - Gillar du inte det? Det gör jag.
Ja, i så fall...
Jag fattar. Nyckelpigor ger tur...
- Du har inte otur. - Inte?
NYCKELPIGAN
Min otur är legendarisk. Folk dör i min närhet.
- Du överdriver. - Mitt jobb med utpressningsfotona?
Hotellkillen som ville dö och hoppade från hotelltaket?
Det var snarare han som hade otur.
- Håll ut, kompis! - Han överlevde. Det var tur.
Visst. Jag trivs i alla fall här. Skön atmosfär, folk är omtänksamma.
Fast inte den snubben.
- Varför är jobbet så välbetalt? - Vi tänkte skicka Carver först.
- Men han gör inte knyck och ryck-jobb. - Kommer jag i andra hand efter Carver?
Du ville ju ha nåt lätt när du börjar jobba igen.
- Fan! - Vadå?
Jag tappade nog nyckeln när killen knuffade mig. Vad var numret?
523.
Carver... Vilket ego. Där har vi nån som kan behöva terapi.
- Sjukanmäla sig... Går vi i gymnasiet? - Hade du inte utvecklats, sa du?
Jag ska försöka vara mindre kritisk, men vilken jävla luffare.
- Varför ville du ha smällare? - Jag är påhittig.
Inget sömnmedel, väl? Livvakten i Anchorage fick nästan en hjärtinfarkt.
- Jag har anpassat doseringen. - Ta pistolen.
Biljetten, tack.
Hai.
Tack ska ni ha. Första klass är ditåt.
Domo.
- Du tog inte pistolen, va? - En konflikt är en chans till fredligt...
Hur var det nu?
- Men vissa konflikter kräver pistol. - Fan!
- Jag är ombord. - Bra början.
Vad lyxigt. Andra klass?
Jag ska nog starta en egen byrå med bara enkla jobb.
- Usel affärsplan. - Inga sociopater och dårar.
- Dags för förändring, enligt Barry. - Han vet inte vad du jobbar med.
Okej, vi kör. Snabbtåget har 16 vagnar. Sex av dem är första klass.
Det stannar i en minut vid varje station.
För fan, se dig för.
Är han blind, eller?
Vad fan, du behöver inte sno kex.
CITRON OCH TANGERIN
- Gick det bra? - Jävla idiot.
Varför gjorde jag så? Det är som en tvångshandling att ta grejer.
- Du borde prata med nån. - Ett guldfiskkex, obegripligt.
- Ett enkelt knyck och ryck. Av vad? - En portfölj med ett tågklistermärke.
- Portföljer har ägare. Inte enkelt. - Ägarna reser i andra klass.
Flera ägare? Varför tog jag inte pistolen?
Du valde andlig upplysning.
- Biljetten, tack. - Biljetten... Vänta lite.
Nej, kvitto.
Fan, jag har nog tappat biljetten med.
Kvittot visar ju att jag köpte en biljett?
- En station. - Japp.
Domo arigato.
Bugar inte folk här?
Det var jag som knuffade honom. Plats B4.
Ursäkta. Jag letar efter...
Hittad.
- Citron, du blöder. - Skit också. Vem fan har jag dödat?
- Använd en våtservett. - Det är inte mitt.
- Jag blöder inte. - Jaså? Visa det för alla, då.
- Jag vill visa upp slipsen. - Vad fan? Dra igen rocken, Citron!
Vi blir nog snarare avslöjade av våra löjliga täcknamn. Varför inte Äpple?
- Vad innehåller portföljen? - Det vet du redan.
Pengar, som alltid.
- Tangerin är sofistikerat. - En frukt?
Den är korsbefruktad, anpassningsbar - som jag.
Sex andraklassvagnar, sa du. 30 passagerare per vagn.
Två väskor var. Gånger två, det blir...
Jag hittar aldrig en portf...!
Vänta... Tågklistermärke? Herrejävlar!
- Varför heter jag Citron? - Du är sur och ingen gillar citron.
- Jodå, lemonad, citrongodis, citronpaj. - När åt du det senast?
- Citronkaka. - Pratar du om citroner?
- Jag har väskan. - Toppen.
- Vad är haken? - Ingen hake. Kliv av tåget.
Jag gillar citroner, men inte som täcknamn.
Kolla, Törnrosa har vaknat.
- Upp och hoppa. - Uppe med tuppen.
LITA PÅ INGEN
Var är jag?
- I trygghet. Din pappa har skickat oss. - Jobbar ni idioter åt pappa?
- Akta dig så du inte åker hem i en kista. - Vi är frilansare.
- Jag är Tangerin, han är Citron. - Som frukterna?
Har du sett "Thomas och vännerna"? Dagens program har ingen finess.
Vändningar, våld, drama, men inget budskap. Vad är meningen då?
Vad lär vi oss? Jag lärde mig allt om människor av "Thomas".
Jag har alltid klistermärkena med mig. Tangerin är en Gordon, den blå.
Gordon är den starkaste, men han lyssnar inte alltid på andra.
Vad sa du?
Somliga är som Edward, kloka och snälla -
- somliga som Henry, strävsamma och starka.
Några är som Diesel. Och helvete...
de är farliga. Men du...
Du ser ut som en Percy.
Ung, gullig... Inte alla hästar hemma.
- Är ni två klara? - Visst.
Pappsen anlitade oss för att rädda dig ur knipan.
- Men varför tangerin? - Vad fan spelar det för roll?
Vi lämnade 17 döda efter oss när vi räddade dig från triaden -
- som ville pressa din psykfarsa på pengar.
- Det var faktiskt 16. - Va?
- 16 döda. - 17.
- 16. - Vad störig du är.
- Som att slå huvudet i en vägg. - Det kan hjälpa dig med minnet.
- Det var 17! Jag kunde strypa dig! - Måste vi hålla på så här?
HUR MÅNGA DE DÖDADE (med Engelbert Humperdinck)
En.
Två, tre.
Fem snubbar som spelar poker.
Kom igen!
Den kralliga.
Snabba på!
Tio!
Tre idiotjävlar med svärd. Kör!
- Vad är grejen med svärd?! - Typiskt triaden.
Din jävel!
Svärd är inte så tokiga.
- Dags för en Jaffa? - Eller Waggon Wheels?
Sväng!
14, 15.
Och så muppen på hojen.
- Det blir 16. - Du glömde stackaren på gatan.
Hörru, hur gick det?
- Fan... Det var inte vårt fel. - Vad skulle ångloket Thomas säga?
- Vad taskigt. - "Ta ansvar, du."
Han låter inte så.
Jag ska komma bort från ägarna. Jag är nervös.
- Du låter nervös. - Jag är ju det!
- Hörni, jag kliver av vid nästa... - Nej, sätt dig ner!
- Vet du vad de kallar din papusjka? - Vita döden. Knappast en frukt.
Det berättas om en kvinna som råkade vara skyldig din pappa stora pengar.
Det tog henne lite tid att skrapa ihop den summan.
- Hon betalade fem minuter för sent. - Vad gjorde han?
- Kapade ena armen. - Ett finger för varje minut.
Men han är inget monster - han tog alla fem på en gång.
- Det går för lätt. - Överanalysera inte.
- Underanalysera inte. - Det ordet finns inte. Har du googlat?
- Vad skulle Barry säga? - "Negativa tankar ger negativa resultat."
Wow. Vad betalar du honom?
Vårt jobb är att skydda dig och ta portföljen med lösesumman.
När mitt jobb är avklarat... - Citron, var är portföljen?
- På bagagehyllan. - Väskan, för fan. Hämta den!
Ni vet väl att ni ställer till problem för min pappa?
Han dödar er utan att blinka, så han måste få skäl att låta bli.
Har han det?
Jävligt förvirrande... - Hallå?
- Har ni Vita dödens son? - Idioten med ansiktstatueringar? Ja.
- Och portföljen? - Självklart.
Ni kliver av i Kyoto, och sen är ni färdiga med honom.
- Den var ju här... - Inte nu längre.
Vi måste hitta den som tog den.
Du kanske har rätt. Jag har kanske turen med mig igen.
PRINSEN
Du.
Ja. Jag.
Men du är Yuichi Kimura. Och du är här för att döda mig.
Mina föräldrar kallar mig malenkij prints.
Det betyder lilla prinsen. Alltså ville de ha en pojke.
Du kommer att vilja höra hela historien. Annars får du verkligen ångra dig.
Det är sjukhuset. Häng kvar.
Hej! Jaså, du ser pojken nu?
Om jag inte hör av mig var tionde minut eller svarar när du ringer -
- då går du in dit och dödar...
Ursäkta, vad hette din son?
Wataru.
Just det, ja.
Dödar Wataru.
Vad bra att vi väntade!
- Vi har hans son, det var jobbet. - Sonen och hans 10 miljoner dollar!
Tre ord kan beskriva vår situation. Vet du vilka?
Visst. "Räddade hans son". Familj är viktigare än pengar, eller hur?
- Vet du inte vem Vita döden är? - Jo, det sa du för fem minuter sen.
Varför skickar jag ens instruktionerna till dig?
Inte vet jag.
Undre världen i Japan styrdes förr av en man vid namn Minegishi.
Minegishi var en brutal jävel.
Han var gammaldags och trodde på tradition och lojalitet.
Men var man med, var man en i familjen och blev behandlad så.
Plötsligt dyker en jävla tvåmetersbjässe upp från Ryssland.
Mumlar om att han tillhört ryska maffian eller att han varit KGB-agent.
Ingen vet sanningen.
Men vad man vet är att den här ryssen klättrade upp i leden.
Steg för steg, mord efter mord.
Han blev jävligt snabbt en av Minegishis närmsta rådgivare.
Men hans lojala män sa: "Tagga ner. Snubben är ingen man kan lita på."
"Han är farlig", sa de.
"En nutida pest", sa de.
"En vit död."
Och de hade rätt.
Han byggde upp sin egen allians, sitt eget gäng.
Och vad gjorde han sen? Högg honom i ryggen.
Bildligt talat, alltså. Han blåste skallen av honom.
Han utplånade namnet Minegishi under en enda natt -
- och skapade ett imperium värdigt Vita döden.
Jag ska vara väldigt tydlig.
Vi har ett själlöst psyko till ledare med världens största brottsorganisation -
- inkörd mellan våra jävla skinkor.
Den jäveln är definitivt en Diesel.
Nämner du "Thomas och vännerna" en gång till, skjuter jag dig i ansiktet.
Om han är så grym, varför anlitade han två okända lirare för att ta tillbaka sonen?
Om du hade läst instruktionen visste du att han hade en fru.
Hon var det viktigaste i hans liv, och hon dog. Påkörd av nåt rattfyllo.
Sen dess har han inte lämnat sitt högkvarter.
Ett visst ånglok skulle säga att man kan lära sig nåt av det.
Han anlitade inte två "lirare"! Han bad om de bästa -
- de som låg bakom Boliviajobbet.
Han ville ha proffs som inte klantar sig.
- Tre ord, Citron. Vi är... - Helkörda.
Vad är du ute efter?
Folk ser mig bara som en liten tjej.
Nåns framtida fru eller...
framtida mor.
Men jag är inte en del av nån annans historia.
Ni är med i min.
Vad fan har det med mig att göra?
Du jobbar för den mest fruktade bossen i stan. Vita döden.
Du kan förneka det så mycket du vill -
- men du jobbar åt nån som jobbar åt nån och så vidare -
- och i slutänden har vi samma person.
För två dar sen levererade du en portfölj till en av Vita dödens kumpaner.
Jag såg min chans: Följ väskan och hitta Vita döden.
Vad tror du att jag ska kunna göra?
Det är det bästa med historien. Du ska döda honom åt mig.
Hur i helvete skulle jag kunna döda Vita döden?
Du får se.
Ser man på. Helt enligt tidtabellen.
Slappna av lite. Du ser så stel ut.
Vi räddade hans jävla son.
Vi hittar skitskallen som tog väskan, och ordnar upp allt -
- så är det som om inget har hänt.
Har du kvar västen på?
Nej, då inbillar man sig att man är säker. Man kan ju bli skjuten i halsen.
Det skyddar också mot ett skott i bröstet. Missade du det "Thomas" -avsnittet?
Verkar så, för det låter skitmörkt. Visa lite stake nu.
Okej, ändrade planer.
Först hans fru, nu hans son... Det är många vita dödsfall, det.
26 ÅR TIDIGARE
Jag vill att du ska bli stark, min son.
Var stark.
VARGEN
Mitt hjärta.
Se dig för, idiot!
Nej!!
Hitta horungen som gjorde det här.
HÄMND
Vilken jävla tur...
Högg du mig?!
- Du har förstört mitt liv! - Jag känner inte dig!
Jag är här för att hämnas på den som dödade El Saguaro och min fru.
Nu slår jag två flugor i en smäll.
Kan vi pausa här och prata om det?
Jag kommer aldrig att sluta jaga dig, oavsett hur långt du flyr.
- Varför det? - Du förstörde mitt liv!
Jag vet inte ens vem du är!
Mitt hjärta.
Vad i...?
Wow, seriöst?
Nu ser du att ilska leder till fördärv.
Venezuela, Uruguay, Barcelona.
Vem är du?
Tåget gör ett kort uppehåll på Shin-Yokohama.
Testa de här.
- Det är Momonga-glasögonen. - Vad fan är det?
MOMONGA-FAMILJENS TV-KÖK
Japans anime ♪1
Det går varje torsdag efter "Thomas".
- Okej. Precis så. - Nu ser det ut som om han sover.
Wasabi...
Han får inte lämna tåget. Hitta väskan och ta itu med honom.
Vadå, ska jag typ prata med honom eller "prata" med honom?
Du kan väl berätta om hur Gordon träffade Percy -
- och att Percy nu har två blodiga ögonhålor!
Döda honom, alltså.
- Tåget gör ett kort uppehåll. - Helvetes jävla skit!
Ursäkta mig!
Du är jävligt ursäktad.
Arigato.
Konnichiwa.
Joburg!
Ledsen, kompis.
Ge hit!
Kuken!
Sällan att det var en minut!
- Jag missade min station. - Varför det?
- För att Gud hatar mig. - Det gör hon inte.
- Har du kvar väskan? - Ja, den är gömd.
- Kliv av vid nästa station. - Det låter så enkelt.
Säger namnet El Cigarillo nåt?
- El Saguaro, kartellbossen? - Ja, varför låter det så bekant?
Han var på bröllopet i Mexiko.
- Tequila? - Du serverade drinkar.
Brudgummen. Jag visste det. Jag är bra på ansikten.
Vilken snubbe?
Ursäkta, kommer strax.
Killen jag spillde vin på. Han är död.
- Dödade du Vargen? - En olycka.
Jag får bena ut mitt ansvar för olyckan på måndag.
- Skit! Helvete! Nej. - Skit, helvete, vadå?
Minns du knäppgökarna från Boliviajobbet som dödade så många?
- Tvillingarna? - De är nog inte tvillingar.
Alla vet att de är tvillingar.
En av dem är på väg mot mig just nu.
- Jag såg den andre på perrongen. - Upptaget!
- Nu vet vi vilka som äger väskan. - Precis.
- Vi måste se över vilka vi jobbar med. - Varför viskar vi?
- Hallå. - Vita döden vill veta varför du gick ut.
- Ville ha frisk luft. - Du skulle stanna på tåget.
Jag visste inte att nån barnvakt skulle klippa kulorna av mig. Jag är proffs.
Vi ser till att väskan och hans son är i tryggt förvar.
Kan jag få göra mitt jobb nu, tack? Vad bussigt, tack så mycket.
Kuken också! Herrejävlar.
Oförskämt att prata i mobilen på ett japanskt tåg.
Är det här oförskämt, din jävla mupp?
Kör upp den där jävla hatten i röven, okej?
Jävla skitjobb!
Vi skulle ha uppgraderat! Pisshål!
Ursäkta mig, jag insåg inte att det var en ung dam här.
Ni har inte sett nån med en silverfärgad portfölj?
Med tågklistermärke på handtaget.
Jo, faktiskt. En man med svartbågade glasögon hade den. Han gick ditåt.
Tack, tjejen.
Det jävla aset.
Kom.
"Kille med svarta brillor. Stoppa honom."
- Hej. Jag har en pistol under bordet... - Sch, det här är en tyst vagn.
Du får prata med dämpad röst här inne.
Jag riktar en pistol mot dig under bordet.
- Jag hör inte. - Jag riktar en pistol...
Jag driver med dig, mannen.
Johannesburg var längesen.
Ja. Vem fan är du?
Kommer du verkligen inte ihåg mig?
Du ser ut som en genomsnittlig vit uteliggare.
Okej. Jag har nåt som jag tror att du letar efter.
Va, minns du inte mig?
- Jag minns Johannesburg, inte dig. - Du sköt mig.
- Jag skjuter många. - Två gånger.
Du ser ut som nån man vill skjuta.
Du är glasögonkillen, den fräcka dynghögen som tog vår väska.
Ja, det är jag.
Jag har bearbetat mycket sen Joburg. Jag har glömt och gått vidare.
Jag har insett att alla konflikter -
- innebär möjlighet till utveckling och en fredlig lösning.
- Intressant. - Vem är det?
Ingen aning.
Hur visste du att den fanns där?
Nämnde jag inte att jag alltid har haft turen med mig?
Efter det tog jag en ordentlig titt på mig själv i spegeln.
Och vet du vad? Jag gillade inte det jag såg.
Nix. Nada.
Tills jag gjorde det. Förstår du?
Just nu har vi en vägg mellan oss. Men det är en illusion.
För i varje vägg sitter det ett fönster...
Vänta, dörr ska det vara.
Snabb fråga: Är du alltid svinjobbig att umgås med?
- Jaha. Du och din kollega... - Jag är Citron. Han är Tangerin.
- Citron, som frukten? - Amen.
- Vad är din plan? - Jag ger er väskan, ni låter mig leva.
Ni ger väskan till er uppdragsgivare, han låter er leva.
Ni lever, jag lever, alla är glada. Win-win!
Hur vet du att den som anlitade dig låter dig leva, då? Lose-lose. Inte kul.
Jag vill bara kliva av tåget och gå till en zenträdgård eller nåt.
- Jag hade gärna tagit erbjudandet. - Bra.
Men sen dödade du nån, eller hur?
- Hur visste du...? - Det var inte jättediskret.
Det var en olycka. En tragisk sån. Bisarr, till och med.
Häftig historia, men du hade tänkt lämna tåget med väskan.
- Nej då. - Och lämna oss med liket.
Så att Vita döden får fullt upp med att kapa våra armar.
Som ångloket Thomas säger: "Enkelt är bättre."
- Barnprogrammet? - Ja, för fan.
Jag har lärt mig allt om människor av Thomas. Allt.
Därför kan jag se igenom såna som du. Du är en Diesel.
- Jag är ingen Diesel. - Den värsta sortens Diesel jag har sett.
- Diesel-typer bluffar. De går för långt. - Jag vill inte ens ha såna i mitt liv.
Om du hade en pistol, skulle jag vara lika död som grabben där.
Nix!
Förbannade...!
Ha modet att lyssna.
Kom igen, Joburg.
- Nej! - Skott nummer tre.
Nej, jag har varken tid eller tålamod. För att inte tala om intresse.
För helvete.
Förföljer du mig? Stanna!
Och $♪% ♪
Dumjävel!
- Jag kallar på konduktören! - Sug en hel kasse kukar!
Förlåt mig, jag jobbar på det.
Jag är ingen Diesel. Du är det.
Han är här. Nästan framme. Håll kvar honom.
- Det är ett till lik här. - Vilken skräll...
Inte mitt fel. Det är nog Vita dödens son.
- Kände tvillingarna igen dig? - Vita döden. Döden!
"Knyck och ryck", så fan heller.
- Nån annan är på uppdrag på tåget. - Ja, tvillingarna.
Inte tvillingar! Dårskallar, men inte tvillingar.
De skulle ta med grabben, men nån dödade honom.
- Killen med kniven... - Vargen.
Han sa att han ville hämnas.
Han råkade möta mig - så klart!
Men hör här. Grabben blev förgiftad på samma sätt som "El Sbarro" på bröllopet.
- El Saguaro! Samma mördare? - Ja.
Jag är som värsta MacGyver.
Helvete!
BOOMSLANGEN
SENASTE NYTT
Japan är skräckslaget efter stölden av en giftorm.
Boomslangar har väldigt kraftigt gift.
Deras bett kan orsaka inre blödningar och blödningar från kroppsöppningar.
- Skit också! - Vad gör du?
Vad har hänt?
Fan ta det här, alltså. Fan ta Carver!
Skit också.
Oj, jag trodde att... Herrejävlar, det har visst strulat till sig.
Då så. Fem stationer till Kyoto.
Dags att pigga på sig lite.
Lever jag med ständigt ångest?
- Nej, nej. - Skitballe!
Och jag menar "ja".
- Konduktören! Jag har ingen biljett. - Inte ditt största problem.
Killen är som en jävla trollkarl. Han dyker upp överallt.
Om han hejdar mig och Tangerin får tag i mig, är jag en död man. Död.
Vänta.
Du, kompis.
Vill du tjäna 200 snabba dollar?
Är det nån sexgrej?
- Nix. - Så klart, skojade bara.
Så vad behöver du?
Spelet är slut, tuffing.
Var är väskan? Berätta, så skjuter jag bara...
Vänta, är det här sexgrejen?
- Fitta! - Skit också. - Jag gillar verkligen accenten.
Kom då.
Hoppsan.
- Se det framför dig. - Vadå?
Mannen som bevakar din son.
Jag undrar hur han gör det.
Kanske en kudde över ansiktet.
Eller kanske nåt smart. Som en luftbubbla i IV-slangen.
Nej, behåll den, du.
Det är svårt att spela oskyldig ung flicka med en laddad pistol i handen.
Sätt på högtalaren.
Far.
Yuichi, varför lämnade du sjukhuset?
- Säg som det är. - Vem är där med dig?
Jag fick reda på vem som knuffade Wataru.
Gick du till polisen?
Jag ville ta hand om det själv.
Min son.
Vi kan inte styra vad ödet bär med sig.
Far...
Förlåt mig.
Vi är inte klara.
Du ska sitta här och pröva varje kombination tills du får upp väskan.
- Det kan ta hela... - Nej, då.
Jag skulle börja med låga siffror.
Å jävlar! Nu känner jag igen dig.
- Han kom förbi mig. - Mig med.
Vårt bästa alternativ är att ge Vita döden mannen som dödade hans son.
Glasögonsnubben gjorde det inte. Jag kunde se att han inte är den typen.
- Gillar du dina armar? - Det vet du.
Då måste nån ta skulden.
Är det din eller min?
Den rövhatten tog min mobil. Och min pistol Lucille.
- Min favoritpistol! Den jäveln! - Helvete. - Vad är det?
Gå av tåget vid nästa station med väskan och sonen.
- Vänta, sa vi inte Kyoto? - Ni går av i Kyoto.
- Vita döden vill se att ni inte ljuger. - Det är slöseri med...
Vi får bevisa att vi har en väska vi inte har och en son som lever och inte är död.
- Hur gör vi? - Det gamla kaspertricket.
Ni skulle komma ut, allihop.
Till skillnad från er är jag ett proffs. Jag ville kolla att det inte var en fälla.
Men det verkar vara nåt jävla 80-talsparty?
Var är din tvilling? Tangerin?
Jag är Tangerin. Citron vaktar väskan.
- Och Vita dödens son? - Ja, han är med.
Vinka till dina fans, prinsessan!
En riktig spelevink, va?
Måste hoppa på tåget. Tio sekunder kvar. Ajöss.
Vi går av i Kyoto som planerat.
Gör mig en tjänst - låt mig för fan vara.
Okej.
Vad i...!
Okej.
Okej!
- Det var klockrent. - Hoppas de köper det.
Vi måste hitta glasögontönten snabbt som fan.
Jag går uppåt, du nedåt, sen vänder vi om.
- Ser du honom, plockar du honom. - Visst.
- Och uppåt är...? - Mot Tokyo. Tåg åker alltid nedåt.
Var försiktig. Det är nåt annat på gång här.
Det känns att vi har en Diesel nånstans.
För fan, vad har jag sagt? Va?
- Jag sa att jag... - Skjuter mig i ansiktet.
Fast nu var det så jag lärde mig läsa av människor.
- Och jag har väl aldrig fel? - Nej.
Brillorna är inte vår snubbe.
Okej.
Skjut först, hitta på svaren sen.
Som alltid.
- Citron? - Ja?
Var försiktig, du med.
Akta er, nu blir det åka av.
- Sju minuter till, sen hoppar jag av. - Gömmer du dig på toan?
Ja. Har du testat såna här smarta toaletter? De är en fröjd för alla sinnen.
Om jag hade en kula i loppet skulle jag lägga en rejäl kabel nu.
Gränser. Vi behöver gränser.
Herrejävlar!
Herrejävlar.
Hoppsan.
Ser man på. Jag visste att min tur skulle smitta av sig.
Helvete.
Vad fan gör du?
Samma sak som jag gjorde med pistolen du håller i.
Jag gör det lite mer intressant. En extra försäkring.
Fan!
Om pistolen inte dödar honom, dödar väskan honom.
Den kunde ha exploderat när som helst!
Nej, den är inaktiv tills man avfyrar pistolen. Så gör inte det...
Till skillnad från den jag placerade i väskan.
Den är definitivt inte inaktiv.
Vita döden har utsatts för 31 attentats- försök från folk inom hans organisation.
Varenda en avrättade han sen med deras eget vapen.
Förstår du vart jag vill komma?
Jag tog dig hit för att misslyckas.
- Du knuffar ner min son från ett tak... - Ja.
Tar mig till det här tåget, sätter dit mig som lönnmördare -
- som ska döda Vita döden, och använder min pistol för att spränga honom?
Mycket bra.
Mycket, mycket bra.
Vilken korkad plan.
Det är...
en lysande plan.
Upptaget.
Minns du maffiakirurgen som dog under en hjärtoperation?
- Det var stroke, va? - Nej, det sa de bara.
Han blev förgiftad. Mördaren kallar sig Getingen.
Herregud!
Han använde boomslang-gift -
- som får blodet att levras och pressas ut ur kroppsöppningarna.
Får du inte motgift inom 30 sekunder, är du död.
- Kul detalj: Samma gift användes på... - El Sagardo.
El Saguaro!
Vad gör Getingen på det här tåget?
Hans kontrakt gick i alla fall inte genom de vanliga kanalerna.
Det är nåt annat på gång här.
- Hur lång tid ska det ta? - Fortfarande upptaget.
Och $♪% ♪
Vargen måste ha kommit för att hämnas sin fru och fimpa Getingen.
Vänta, sa du "fimpa"?
- Ja, jag återinför det. - Låt bli det.
Om jag listar ut vem Getingen är, kan jag ge honom till Citron och Tangerin.
- Märkte du? - Vad stolt du måste vara.
De brukar ju vara så artiga här!
Damen, jag...
HITTA MIN MOBIL
Oj, vad fränt.
Din jävel!
Kom hit, ditt jävla smuts!
Vänta, jag vet vem som dödade grabben.
Skiter väl jag i! Var är väskjäveln?
Just det.
Oj, förlåt mig. Ursäkta.
- Nej, tack. Det är bra här. - Fast jag tar gärna en flaska vatten.
Har du inget kolsyrat? Med bubblor?
Den är det, ja. Tack... Domo arigato.
Jag gav alla mina pengar till killen som bar min hatt och mina brillor.
Skulle du kunna...?
Vad kostar vattnet, tjejen?
Så där. Varsågod. Tusen yen.
Det är tio pund för en flaska vatten.
Vi ses.
Domo arigato.
- Vill du inte bara prata om saken? - Inte direkt.
Okej.
Ditt jävla as! Kom hit, din lilla pissråtta!
- Jag vet vem som dödade grabben! - Var fan är han, då?
- Han är på tåget. - Det säger ju mycket.
Släpp taget!
- Ska du inte svara? - Nej.
Du borde nog svara.
Kan vara viktigt.
Okej, det kanske är viktigt. För helvete.
Vad är det?
Ni ska kliva av med väskan vid nästa station, annars dör alla på tåget.
Jag kan göra det, men Citron är lite upptagen just nu.
Båda två, med väskan. Annars dör allihop.
Paranoida jävlar, alltså...
- Du råkar inte ha väskan på dig, va? - Nej.
Jag får nog ändå inte tag i Citron i tid. Du har hans mobil.
Har du pistol på dig?
- Jag ogillar dem. - Jaha.
Då är det kört. Och du verkar vara ett riktigt jävla rövhål -
- så jag är glad att du dör med mig.
Vad fint.
En fråga bara... Vet de ens hur Citron ser ut?
Wow. Ni två ser verkligen ut som tvillingar.
Visst. Här är väskan. Vad nu?
Ni fortsätter med tåget till Kyoto.
Okej, det fixar vi.
- Hallå! Har ni öppnat väskan? - Självklart inte.
Jag frågade aldrig om koden. Det blir säkrast så.
Precis. Så att ingen blir girig!
Jag vet, jag vet. Förlåt, förlåt.
- Jag har alltid otur. - Jaså, du kallar det otur?
- Varför försökte du ens? - Jag sålde in det lite bara.
De var nog inte ute efter löskukar och strumpbyxor.
Men de köpte det. Jag hade dem.
Du har visat att du är smartast. Du vinner.
Snälla!
Snälla du.
Ring din kumpan.
Jag gör vad du vill. Lämna bara min son i fred.
Din son...
Vet du hur enkelt det var att få med honom upp på taket?
Tänk att det tog dig tre timmar att ens märka att din son var borta.
Du är en usel pappa, och din son får betala för alla dina misstag.
Du vet ingenting om livet.
Hur svårt det är.
Du är bara... en bortskämd flicka -
- som slår sönder sina leksaker när mamma ber henne städa.
Ursäkta, jag vill inte avbryta vad ni håller på med.
Ni har inte sett en klen vit kille med glasögon här?
Nej...
Eller en silvrig väska med tågklistermärke på handtaget?
Den ringer inga...
Farbror Kimura, har du sett en portfölj med tåg...?
Sa du "tågklistermärke på handtaget"? Det låter unikt.
Nåt sånt har jag inte sett. Det hade jag kommit ihåg.
- "Farbror Kimura"? - Precis. Är du helt oskadd? Det...
Visst. Raka dig aldrig på ett höghastighetståg.
Tänkte bara fråga. Jag ska leta vidare. Ursäkta mig, "Farbror Kimura".
Sköt om er. En sak, bara.
De flesta hade nog tänkt "resväska", med tanke på den långa tågresan.
Men du...
Du sa "portfölj". Jag sa aldrig "portfölj".
Jag tror...
att jag har hittat min Diesel.
Du vet vad som väntar i Kyoto. Vi borde lämna tåget snarast.
Om du tror att jag lämnar tåget utan Citron eller väskan, så har du fel.
Väskan ligger i baren i första klass, bakom disken. I soptunnan. Ta den.
Själv ska jag av. Jag ska söka upp ett tempel och omvärdera mitt liv.
Låter härligt, men så här är det. Nån måste ta skulden.
Skit.
Nån måste ta skulden. Jag förstår, det gör jag.
Frågan är om jag överlämnar dig hel -
- eller i småbitar, instoppade i en jävla Momomon.
Det är vad jag funderar på.
- Eller... - Vadå, har du en bättre idé?
Mellan oss finns det en vägg, men det är en illusion, en föreställning.
För i den väggen finns ett fönster, ett möjligheternas fönster.
Fan, det är ju en dörr. I den väggen finns en dörr.
- Nu hänger jag inte med. - Den dörren håller på att stängas.
Frågan är vem som är Diesel och vem som är Ankan.
Ankan?
Det är ett barnprogram. "Thomas vänner".
Nästan. "Thomas och vännerna".
Snälla! Den här mannen kidnappade mig.
Han ska kräva en lösesumma för mig.
Förlåt, vita tjejtårar fängslar mig. Bravo.
Man kunde tro att den här skakiga typen här har kommandot -
- men jag kan läsa av folk, och det är nåt lurt med dig.
Vad gör vi nu? Jag kan inte skjuta er båda två.
Då får jag inga svar.
Men vet ni vad, vi ska leka en liten lek.
Upp med båda händerna om ni vill leka.
Perfekt, jag visste väl det.
Ni ska blunda, jag ska räkna till tre.
Den som bestämmer räcker upp handen. Den andra pekar på den personen.
Om båda räcker upp handen eller båda pekar -
- då vet jag att ni två är lögnare. Du skjuter jag er båda två.
Du kunde ju inte döda båda två. Du skulle inte få svar.
Jag sa visst det.
Ibland får man skjuta först och hitta på svaren senare.
Ett.
Om jag inte svarar när du ringer...
- Två. - Döda Wataru.
Tre!
Drömmer jag?
Ledsen, det är inte din turdag.
I min väska har jag en ståltråd som vi kanske kan låsa toadörren med.
Det var så läskigt. Om jag inte gjorde som han sa, eller om jag skrek -
- då skulle han göra hemska saker med mig.
Varför använde du inte den här i så fall?
Så han kidnappade dig och gav dig den här pistolen, va?
- Nej, nej... - Försiktigt!
Jag vet inte hur en pistol fungerar. Jag vet inte!
Fy fan, du är... Du är riktigt skicklig. Har du pluggat till skådis?
Du är inte rädd, men dina läppar darrar. En tår! Verkligen autentiskt.
- Du är Diesel. Jag måste döda dig. - Jag är bara ett barn. Snälla du!
- Hur gör du det? Det är otroligt! - Snälla, snälla!
Du...
Du är...
Jag har...
Det är fan... Stanna där.
Har du...? Vad händer?
Alla älskar citroner.
Dö, för helvete!
Kul att du gillade skådespelet.
Hur gjorde du det?
Jag vet inte ens. Jag hade väl tur.
Säg till Tangerin...
Tangerin...
Han heter Gordon. Tangerin heter Gordon.
Jag ska av tåget med väskan, så är det bara.
- Hallå? - Yuichi.
Yuichi verkar ha tappat sin mobil på tåget.
Hämta den på stationen i Kyoto.
- Kyoto? - Det finns en Hitta min mobil-app.
Funkar förvånansvärt bra. Hej då.
Å, vad snyggt han går.
Herr Varg. Så du kom för att döda Getingen.
Vad har hänt?
Är allt som det ska?
Fan, vad varmt!
GETINGEN
47 MINUTER TIDIGARE
Momomon. Momomon!
Konditorn!
Du stal min orm, bitch!
Var det din...? Vi borde ringa myndigheterna, för nån...
Där får du!
Hörru, bitch, vet du vad som händer om du får ett stick av det här?
Dina ådror täpps igen och blodet strömmar ut ur dina jävla ögon.
Jag vet!
Svaga bitch!
- Sluta! - Jag tar väskan!
Ge hit!
Det är mina pengar!
- Av vem? - Vet inte. Det var på nätet.
De sa att pengarna var i väskan.
Skulle du döda grabben för hans egen lösesumma? Det är supermörkt!
Getingen sticker!
- Du kan få väskan. - Men du har sett mitt ansikte, bitch.
30 sekunder tills giftet gör sin grej.
Din bitch...
- Oj då, har du en i reserv? - Vad tror du, subba?
Fy fan.
Har du ingen extra? Man måste vara bättre förberedd.
Nu mansplainar jag igen. Ursäkta mig.
Behöver du något?
Du verkar inte vara religiös.
Vatten? Vill du ha lite vatten?
Inte?
En filt, kanske?
Ska jag hålla din hand?
Karma kan vara en riktig bitch.
Säg nåt.
Det är min otur på syra. Jag måste komma av tåget.
- Har du väskan? - Ja.
Ligger du på golvet i fosterställning?
Inte på golvet.
Du måste upp.
- Hur vet du alltid vad jag gör? - Jag känner dig.
Jag borde skriva dagbok.
Nyckelpigan! Ta djupa andetag.
Vi är snart framme. Du måste bara stå upp.
Just det.
Du har ljugit för mig, min vän.
Sanningens ögonblick, alltså.
Er uppgift var att skydda min son och mina pengar.
Jag vet inget om att vara förälder -
- men vet du vad jag skulle göra med tanke på din son och dina pengar?
Sluta lipa över din döda fru, få tummen ur ditt lata jävla arsle -
- komma hit och avsluta jobbet själv.
När vi ändå snackar allvar har jag några saker att säga.
Din son är en riktig rövhatt som förtjänar att förblöda ur ögonhålorna.
Din väska har jag inte sett sen Tokyo.
Jag hoppas att nån hittade den, satsade allt på rött och nu lever loppan.
- Jag möter er på stationen i Kyoto. - Underbart. Jag ser fram emot det.
Jag vill se in i dina ögon när jag dödar dig och din bror.
Min bror.
West Ham har gjort det! West Ham - Chelsea, 1-0.
Rusningstrafiken börjar komma igång. Hur ser din plan ut?
Ska du bara blåsa skallen av mig inför en hel vagnslast med ögonvittnen?
Det är ingen kvar på tåget. Jag vet det.
Jag har köpt varenda biljett fram till slutstationen.
Hörru! Du där!
Jag känner dig. Du är den där tjejen, ju.
- Herregud... - Jag glömmer aldrig ett ansikte.
Vad bra att du är här. Hjälp mig. Det var en man som höll mig gisslan.
Han bar glasögon, och han dödade min farbror.
Han dödade också en annan man -
- som bara pratade om Thomas och kompisarna.
Vännerna.
Exakt. Han dödade dem båda två -
- och sa att han skulle sticka med några pengar. Jag vet inte.
Ursäkta, mig gumman. Jag vet inte vem fan du är.
Bara en tjej som skulle kliva av i Nagoya när den där mannen...
Det var evigheter sen!
Jag vet, men han sa att jag var en reservplan -
- och att en söt tjej är en bra gisslan.
Det stämmer, men tagga ner lite.
- Hjälp mig, snälla du. - Lugna ner dig.
Gör vad fan du vill. Du kan gå.
- Tack. - Ja, ja. Jag vet inte vad du gör här.
- Är allt som det ska? - Diesel.
Den värsta av dem alla.
En jäkla bråkstake.
Citron...
må han vila i frid...
var ett geni.
Han kunde läsa av folk och se deras riktiga jag.
Han hade rätt.
Vi har haft en Diesel som har ränt runt och ställt till med en massa kaos.
Det var du hela jävla tiden, din smutsiga lilla Diesel!
Du fick Citron att blöda, och Citron blöder aldrig.
Herregud, hjälp mig! Snälla, hjälp mig! Snälla!
Vad fan gör du, pucko!
- Va? - Diesel!
- Va? - Ditt jävla pucko!
Du är en Diesel.
Vad i helvete?
Han sa att han skulle döda dig och skylla allt på dig.
Han sa också att nån väntar på oss i Kyoto.
- Nån otäck som vill skada mig. - Ingen kommer att göra dig illa.
Det är ingen fara. Vi ska lämna tåget.
Om vi klarar oss till nästa station, klarar vi oss.
Okej, tjejen, kom. Kom då!
- Min ryggsäck sitter fast! - Va? Lämna den. Vi måste sticka!
- Jag kan inte! - Nu, unga fröken!
- Nej! - Det är vår sista chans!
- Kom tillbaka! - Snälla du...
Jag är rädd. Jag vill inte vara ensam!
Nu har jag den.
Det är inte ditt fel. Det är jag som har otur, inte du.
Du har hela livet framför dig. Se till att göra nåt som du ger dig ro.
Allt annat är bara en jävla pina.
Om du träffar nån som heter Carver, så är han en skithög. Du kan hälsa honom det.
Jag tog den här.
Mannen hade den. Du kanske kan använda den -
- för att döda den som väntar på oss.
Du låter inte mig bli skadad. Säg som det är.
- Säg som det är. - Vem är där med dig?
Seriöst? Okej.
Hörru, du ger mig dåliga vibbar.
Du skulle inte kunna hitta en annan plats, typ långt, långt där borta?
I så fall behöver jag inte säga till dig igen.
Nej. Det kommer du inte att göra.
Vi flyttar. Jag kan ta din väska.
- Var det en orm? - Vet du var min son är?
Helvete!
MISSAT SAMTAL
Efter allt det här...
Du var den som knuffade ner min sonson från varuhustaket.
Varför det?
Din son skulle hjälpa mig att döda Vita döden på stationen i Kyoto.
Det var enda sättet att få med honom på tåget.
- Vita döden. - Just det.
Men han klarade inte ens av det.
Så han ligger död några vagnar ditåt.
Båda två är döda.
Min sonson knuffades ner från ett tak. Varför skulle jag lämna honom utan skydd?
Min sonson är i trygghet.
Och min son är inte död.
Lyssna på mig, gamle man.
Det enda du vet om en gammal man -
- är att han har överlevt betydligt mer och mycket värre saker än dig.
Jag dödar honom själv!
ORM ÖPPNA INTE
- Klarar du dig? - Efter det där?
Av en märklig slump har jag redan fått i mig en dos motgift i dag.
Jag klarar mig. Förmodligen.
Tjejen...
Hon hade inga hedervärda avsikter med dig.
Visst.
Även en blind man kan se att du famlar i mörkret.
Blind? Hon var rätt övertygande.
- Vad gjorde du med henne? - Jag behövde inte göra nåt.
Ödet får styra.
Varför skrattar du åt ödet?
För mig är ödet bara ett annat ord för otur.
Och oturen förföljer mig som en...
Jag vet inte. Nåt fyndigt.
Min hanterare kallar mig för Nyckelpigan. Hon är fyndig.
- Nyckelpigan? - Ja.
Det här var verkligen tur.
Nej, hon är ironisk, hon... Strunt samma.
- Jag ska berätta en historia nu. - Behövs inte.
- Den är kort. - Det behövs verkligen inte.
- Nej, det går jättefort. - Nej, nej.
- Det är en bra historia för dig. - Det är lugnt.
ÄLDSTEN
För länge sen lovade jag mig själv...
att jag skulle försörja min familj till varje pris.
Jag hade uppnått en avundsvärd position i den kriminella familjen Minegishi.
En man utmanade mig.
En man från norr.
Jag bad Minegishi att inte lita på honom.
Minegishi sa att jag inte var hungrig längre.
Han hade inte fel. Men det hade inte jag heller.
Jag återvände hem och fann bara aska och blod.
Vita döden hade tagit allt från mig.
Nästan allt.
Yuichi! Yuichi...
Jag gick under jorden.
Jag försökte slå Vita döden utan att riskera det jag hade kvar.
Men han höll sig alltid utom räckhåll.
Jag trodde inte att ödet skulle ge mig chansen att ställa allt tillrätta.
Vet du vad en nyckelpiga heter i Japan?
Tentomushi.
Som liten fick jag höra att deras prickar på ryggen -
- motsvarade världens sju smärtor.
Du förstår, tentomushi betyder inte tur.
Den bär all otur på sin rygg, så att andra får leva i fred.
Jag vill inte bära de sju smärtorna.
Allt som nånsin har hänt dig har lett dig hit.
- Ödet. - Vilken kass deal.
I Kyoto kommer Vita döden att komma till det här tåget.
Jag kan äntligen ställa saker tillrätta.
Min son finns några vagnar bort. Om du kan leda honom av tåget...
Jag tror inte att Vita döden släpper nån av tåget.
Låt mig ta hand om Vita döden.
Okej.
Herr Nyckelpiga?
- Väskan. - Tack.
Far.
- Jag förstår inte. - Det är ödet, min son.
- Och Wataru? - Han är i säkerhet.
Jaha. Han verkade som en hygglig typ.
- Han sköt mig. - Mig med. Två gånger.
Han hade ändå en annan sida.
Åh, jösses.
Är jag i helvetet?
Skit också!
Den jäkla västen, alltså.
Jaså, du drack vattnet!
Var fan är min bror?
Du...
Du påminde mest om Thomas, eller hur?
Killar, vi behöver en plan.
Du dödade min bror, din skitskalle.
Och du, du sköt mig!
Nästa gång skjuter jag dig i halsen och din Keira Knightley-kompis med!
- Hon är inte min...! - Killar!
Med ilskan så nära är förståndet långt borta.
Men ett kok stryk är jävligt nära!
Ditt kräk, jag skulle ha satt en kula i röven på dig!
Riktar du ett anklagande finger mot nån så pekar fyra fingrar mot dig själv.
Eller tre. Vad konstigt.
- Vet du vad jag borde göra? - "Vi" kommer före "jag".
Mina herrar!
Släpp mig!
Plommonet hatar inte den hungrige, utan bonden som planerade trädet.
- Hatar han bonden? - Hur kan plommon hata nån?
Vita döden är bonden.
Så vi är plommonen. Är vi det?
Vad fan håller ni på med metaforer för? Han sköt min jävla brorsa!
Du sköt min son!
Vi förbereder oss tillsammans eller dör ensamma.
Precis vad jag försökte säga.
Vita döden väntar på er med sin yrkesmördararmé.
Mördare från alla länder.
Men han vet inte att min son och jag är ombord på tåget.
Med ödets hjälp får jag min hämnd.
Jag går längst bak och stoppar så många jag kan.
Jag går till loket och ser till att få oss härifrån.
Vad ska du göra, Joburg?
Jag ska köpa oss lite tid.
VITA DÖDEN
Dotter.
Far.
Hörni, jag letar efter en herr Döden. Jag har hans väska här.
Chilla!
Sårade personer sårar personer.
Jag kom för att träffa dig.
Och för att få dig att äntligen se mig.
Mitt verkliga jag.
Jag har skapat mig själv utifrån tomheten du gav mig -
- så att jag kunde vara den som står framför dig i dag -
- med fingret på avtryckaren.
Jag var den...
som förtjänade din uppmärksamhet.
Din kärlek.
Jag är mer lik dig än den där misslyckade fjanten.
Gör det.
Jag kom för att döda dig.
Så döda mig.
Döda mig precis som du dödade alla andra som försökte.
Gör det.
Gör det, för helvete!
Pang.
Jag ser dig, dotjka.
Det har jag alltid gjort.
Men du ingick aldrig i min plan.
Vi hittade amerikanen!
- Och de andra? - De är döda.
Goda nyheter: Jag har din väska.
Ja, goda nyheter.
- Kontrollera väskan. - Skynda på!
Sök igenom tåget.
Då så, Thomas. Dags för dig att starta...
Fan, allt är på japanska. Det finns inga avsnitt på japanska.
Ner på golvet!
Det här känns inte bra. Vi vet inte vad som finns i väskan.
Vad snackar du om?
Varför är det alltid vi som måste öppna skiten?
Öppna bara väskhelvetet! Jag vill gärna behålla armarna.
Herr Döden?
Den hemliga köparen som såg till att vi hamnade på det här tåget...
Mig, Getingen, Tangerin, Citron...
Det var du, va?
Ja, mycket skarpsinnigt. Min förhoppning var att ni skulle döda varandra.
Okej. Men...
Får man fråga varför?
- Varför gör du det du gör? - Det har jag också frågat mig.
Om det är så ofarligt kan han väl öppna den själv? Tänk om det är en bomb!
Tror du att de löjliga maskerna skyddar oss?
Efter alla dessa år -
- ligger ditt svek kvar som en börda på ditt huvud.
Låt mig befria dig från båda två.
Min fru rycktes bort.
Jag hörde det. Beklagar sorgen. Vilken hemsk ödesnyck.
- Hemsk. - Åh nej. Inget i livet är en ödesnyck.
Det var ett försök att mörda mig.
Men ödet... Ödet kallade två yrkesmördare -
- tvillingar, till ett jobb i Bolivia...
som slaktade hela min liga.
Jag fick själv åka dit och ta itu med det.
Han anlitade inte två "lirare"!
Han bad om de två som låg bakom Boliviajobbet.
Därför var min fru i bilen den kvällen och inte jag!
Ödet förde min fru till sjukhuset -
- med en bit av hennes revben inkörd i hjärtat.
Bara den skickligaste hjärtkirurgen kunde ha räddat hennes liv.
Men två kvällar tidigare blev den kirurgen förgiftad.
Herregud!
Ödet. Ödet återigen.
De sa att pengarna låg i väskan.
Jag vill inte kritisera, men om du anlitade Getingen -
- så lät du din egen son bli dödad...
- Jadå. - Okej.
Det gjorde jag. Den usla skiten.
Snälla!
- Den kvällen... - Hämta mig, snälla.
Sa jag till henne att inte åka, utan vänta på mig.
Men hon lovade att det var sista gången vi skulle rädda honom.
Jag kommer alltid och hämtar dig.
Man kan väl säga att hon hade rätt.
Om jag hade kapat den svagheten från mitt liv för längesen -
- skulle hon fortfarande vara hos mig!
Sånt här borde bearbetas. Jag har en bra terapeut.
Jag älskade min fru väldigt mycket.
Hon lärde mig en viktig sak.
Om du inte kontrollerar ditt öde...
så kontrollerar ödet dig.
Så jag tog kontrollen. Jag förde dem hit för att dö.
Men nu finns det bara en kvar.
Herr Carver.
Ursäkta?
Kommer jag i andra hand efter Carver? Sjukanmäla sig... Jävla Carver!
Mannen som mördade min fru.
Kompis...
- Öppna, bara! - Ja, ja! Nöjd?
Jag är inte Carver!
Han gick ditåt!
Skit också. Okej...
Fan, nu händer det nåt.
Ursäkta mig.
Kimura.
Vad gör du här?
Din dotter.
Hon knuffade ner fel sonson från ett tak.
Ungar! Man gör sitt bästa för att uppfostra dem.
Jag vet inte vad du gör här, din lus, men ur vägen eller gör din fru sällskap.
Våra vägar var förutbestämda att korsas igen.
Vänta nu. Sakta ner nu, för helvete. Kom igen!
Allt bra så här långt. Du kan stoppa tåget.
Apropå det. Jag dividerade tågets hastighet med dess massa -
- och insåg att jag inte vet hur man kör ett höghastighetståg.
Du snackar ju inte om annat än tåg!
Thomas är en metafor för livet, inte en tågmanual!
Ducka!
Fan!
- Jag fixar det här. Få stopp på tåget! - Va?!
Engelska, engelska... Engelska! "Bromsar".
Det är lugnt! Jag ordnar det!
Nej!
- Vänta! - Vi kör på fel spår!
- Hörru, Joburg! - Vad?
- Förlåt att jag sköt dig! - Det var faktiskt två gånger!
- Ursäkta? - Du sköt mig två gånger!
Ledsen att jag sköt dig två gånger.
Tack, hörru! Du har verkligen utvecklats!
Skit också!
Du styrs inte av styrka. Du styrs av rädsla!
Rädsla för det enda du inte kan kontrollera!
Rädsla för ödet!
Och jag är ledsen för Tangerin.
Visst.
- Ja. Men jag har hittat en ny bror nu. - Verkligen?
Fan heller!
NÖDBROMS
För gamla tiders skull.
Skit samma!
VATTENFLASKAN
och $♪% ♪
B-20.
Kom igen.
Vad fan! Jag ville ha bubbelte.
Vad sägs om Waggon Wheels?
En far...
skyddar sin familj.
Men för helvete...
Jag hade inget att göra med vad som hände din fru.
Det är ett missförstånd. Jag är inte Carver.
Jag gör bara knyck och ryck-jobb.
- Jag vill ha Carver! Jag lejde Carver! - Hans mage strulade.
Jag hoppade bara in.
Du hoppade in.
Carver är hur som helst en skit.
"Den slugaste yrkesmördaren"...? Den lataste, snarare.
Äh, kom igen!
- Ge dig nån gång, kompis. - Kalla mig inte kompis!
Okej...
Såg du det där? Vad hände?
Hörru!
Det är gjort.
Borde inte det där plommonet avvisa allt sitt hat?
Herregud.
Tack vare min tur har jag min fars lik framför mig.
Bruden är en fullblodsnarcissist! Obotlig.
- Nu är det jag som... - Vänta, vänta.
- Vad? - Vad är det med den här sjuka familjen?
Jag har några boktips till dig:
"Leva med borderline personlighets- störning". Rekommenderas varmt.
Nu är jag Vita d...!
Vad var det?
Var det karma?
Farväl, Tentomushi.
Tangerin.
Maria?
Ta pistolen. Vänta, sa du "fimpa"?
Vi är snart framme. Du måste bara stå upp.
- Kom du för att rädda mig? - Behövde du bli räddad?
- Du kom för att rädda mig. - Få mig inte att ångra det.
Sluta. Vad händer med ditt ansikte? Gråter du?
Det är mycket att bearbeta.
Du ska veta att du är den bästa och underbaraste hanteraren jag har haft.
Nånsin!
Kan du ha fått en smäll i huvudet?
- Kanske. Lite yr är jag allt. - Behöver du en banan?
- Kalium kan vara bra. - Jag har en i bilen.
Du, ta pistolen nästa gång. Lyssna inte på Barry.
Okej? Enkelt.
- Sluta. Sluta. - Du hade nog rätt om en sak.
Jag brukar ha det. Kom.
Det kanske bara handlar om hur man ser på det.
Det kanske inte finns tur eller otur. Vi styrs bara av ödet.
- Snygg bil! - Ja, försök att inte bloda ner den.
Herre...
Tja.
Hur vet man att det här är nåt dåligt?
- Seriöst? - Ser du vad jag gör?
- Jag ser det från andra sidan. - Jag märker det.
Det här funkar. Japp.
Wasabiärtor.
Ödet ville inte att jag skulle äta en banan.
Ödet ville inte att vi skulle ta bilen.
Du kanske har lärt dig nåt trots allt.
- Ödet vill att jag hittar en smart toa. - Jag tar tillbaka det.
- Kan du hålla dig? - Det börjar titta ut.
10 MINUTER TIDIGARE
Jag lever! Jag...!
Det var väl fan också!
Kom igen, din jävel.
Ät skit!
Stopp! Stanna, för helvete!
Tangeriner.
Fan ta Diesel-typer.
- Jag är Vita d...! - Dö, Diesel-subba!
Här snackar vi ridå! Buga dig, för fan!
Undertextning: John Ottosson