SHARPER /ŠĀRP-ER/ LIETVĀRDS
BLĒDIS; CILVĒKS, KAS AR VILTU CENŠAS GŪT SEV LABUMU
TOMS
- Labrīt! - Labrīt!
- Kaut ko meklē? - Jā.
Viņu acis raudzījās uz Dievu cietajos vākos.
Cietajos vākos? Jā. Šķiet, viena ir.
Paldies.
Vispār es no Hērstones neko daudz neesmu lasījis.
Jā, viņa ir laba.
Vispār tā ir dāvana manam profesoram.
Skaidrs. Esi studente.
Doktorante.
- Kolumbijas Universitātē? Ņujorkas? - Ņujorkas.
Jauki. Kāda ir disertācijas tēma?
"Radikālisma pārdefinēšana: melnādaino feminisma aizsākumi amerikāņu literatūrā".
Tu re!
Tas ir nopietni.
- Kā veicas? - Lēni. Ļoti lēni.
Ja?
- Irmas Tomasas... - Nu, visu cieņu.
..."Ruler of my Heart" radiostacijā WNYC.
Apaļi 15.
- ...Ņujorkas Sabiedriskais radio. - Paldies.
Esmu Džons Šēfers,
un, ja noskaņojumu neuzlaboja Ņūorleānas soula karaliene,
varbūt to izdarīs Djūks Elingtons.
Šī būs viņa klasiskā versija
dziesmai "In a Sentimental Mood", piedaloties Džonam Koltreinam.
Motstrītā ir viens japāņu restorāniņš.
Ja vēlāk nekas nav ieplānots, uzaicinu vakariņās.
Atvaino!
Nē. Tas...
- Tev droši vien ir draugs. - Nē, nav. Es esmu viena.
Esmu viena, un vispār man patīk būt vienai.
Jā. Nē, es to pilnīgi saprotu.
Tavu karti nepieņem.
Noteikti atkal esmu pārtērējusi.
- Paskatīšos, vai man ir skaidrā. - Nekas.
Zini ko? Vispār ņem to grāmatu!
Nē, es tā nevaru.
- Ja nu to meklēs kāds cits... - To var pasūtīt internetā.
Vai citādi. Tas nekas. Vari atnākt samaksāt vēlāk.
- Paldies. Es... - Jā.
- Apsolu, ka atgriezīšos ar naudu. - Jā.
Paldies.
- Atā! - Uz redzi!
Tev droši vien ir draugs.
Idiots. "Droši vien ir draugs."
- Čau! Mani atceries? - Sveika!
Jā.
Atnesu tev naudu.
Tev tas nebija jādara šodien.
Negribēju to tā atstāt.
Paldies.
Atlikumu paturi!
Labi. Paldies.
Labi. Nu... Uz redzi!
- Labi. Jā. - Jā.
- Lai veicas! - Tev arī.
- Hei! - Sveika!
Atceries, ka šorīt aicināji mani vakariņās?
- Jā. Es atvainojos. Negribēju... - Nē, nē.
Vispār es gribēju teikt jā.
Es tur tā stāvēju un domāju, cik jauki būtu, ja viņš mani uzaicinātu,
un, tiklīdz nodomāju, tu tā izdarīji. Un es...
Nezinu. Es kritu panikā.
Tu kriti panikā?
Es kritu panikā.
Mani sauc Sandra.
Toms.
Priecājos iepazīties, Tom.
Priecājos iepazīties.
- Tātad Motstrīta? - Jā. Ja tas... Jā.
- Labi. Jā. Labi. - Uz to pusi.
- Tu... Pēc tevis. Jā. - Labi.
Man ir soma.
Nē, man arī. Tas nekas.
- Tas... - Atvaino...
- Mugursomu čomi. - Čomi.
Jā, un: kur esmu iepinies?
Saproti? Īss stāsts ir viena lieta.
- Romānam ir kādas 300 lappuses un... - Zinu. Dažreiz vēl vairāk.
Tieši tā. Un viņi man piedāvā kārtīgu naudu.
Man viņiem kaut kas ir jādod.
- Un ko tu izdarīji? - Man bija gadu ilga panikas lēkme, un es...
sarakstīju briesmīgu grāmatu.
Beidz! Gan jau nebija tik slikta.
Nē, bija. Tā bija šausmīga. To nepublicēja.
Vai!
- Jā. - Man žēl.
Nē, nekas. Es vismaz varēju paturēt avansu.
Vai tu vēl raksti?
Nē. Īsti ne.
Tas viss notika, kad nomira mana mamma, un...
Nezinu. Es...
Viss kļuva drūmi, un es tā kā padevos.
Mani vecāki nomira, kad biju maza.
Man žēl, ka tā.
Noteikti bija smagi.
Lai nu kā... Jā.
Es sāku vadīt grāmatnīcu.
Tas savā ziņā izvilka mani no depresijas vai kā.
Un jā - pamatā es nodarbojos ar to.
Droši vien ir jauki, ja visapkārt ir grāmatas.
Tas ir pats labākais.
Kad mani vecāki nomira,
mēs ar brāli staigājām no vienas audžuģimenes uz otru.
Vienubrīd mēs dzīvojām pie kāda pāra, kam bija lieliska romānu kolekcija.
Un vienu nakti es sāku lasīt Džeinu Eiru. Un tur bija tā varone,
kas savā ziņā piedzīvoja visu to, ko piedzīvoju es.
Un es negribēju, ka tas beidzas.
Es to pabeidzu, tad atšķīru pirmo lappusi un sāku lasīt vēlreiz.
Kopš tā laika man grāmatas patīk.
Džeina Eira, a?
Džeina Eira.
Drīkstu tev ko parādīt?
Ak dievs!
DŽEINA EIRA AUTOBIOGRĀFIJA
Vai tas ir pirmais izdevums?
REDAKTORS - KARERS BELLS I SĒJ.
Pa īstam?
Pa īstam.
Kā es varu būt droša?
Daži no profesoriem ir tik pretīgi.
Tiešām lietoja frāzi "vācu literatūras vaginizācija".
- Kas? - Esmu diezgan droša,
ka vārda "vaginizācija" nemaz nav.
Kur tu iemācījies gatavot?
Vienu koledžas gadu biju Florencē.
Vai tu runā itāliski?
Agrāk runāju labi.
- Tagad diemžēl vairs ne. - Sveika!
- Sveiks! - Tev Itālija patika?
Man ir lieliskas atmiņas.
Šis ir satriecoši!
Bet mans draugs bija īsts kretīns.
Un kā ar tevi? Kur tu iemācījies itāļu valodu?
Mana mamma nāk no Itālijas.
- Un es skatos daudz Fellīni filmu. - Man patīk Fellīni.
Vai tev ir bijusi salauzta sirds?
Jā, vienreiz vai divreiz.
Tu man tiešām patīc.
Labi.
Tu man arī tiešām patīc.
Labi.
- Uzklausi! - Nē... Nē, nevaru.
- Palīdzi man! - Es to nedarīšu.
- Kā tas ir - nedarīsi? - Es nevaru.
Es un tu. Es un tu pret pasauli -
- atceries? - Vai vari, lūdzu, iet prom?
- Es un tu pret pasauli. - Džeison, izbeidz!
Lūdzu, man tevi vajag. Nepamet mani nelaimē! Man neviena cita nav
- uz šīs zemes. Tu pēdējā... - Džeison!
- Sandra! - Lūdzu, nevajag.
Sandra!
- Vienkārši ej! Ej! - Lūdzu!
Lūdzu, atver durvis! Sandra, atver durvis!
Velns!
Sasodītā maita!
Viss kārtībā?
Kas tas bija?
Mans brālis. Viņam vajag naudu.
Džeisonam tā nepaveicās.
Dažas mājas, kur viņu nosūtīja, bija...
tīrais murgs.
Tā nav tava vaina.
Zinu, bet viņš ir mana vienīgā ģimene.
"Visas laimīgās ģimenes ir līdzīgas." Un tā tālāk.
Lai vai cik reižu viņš mani piečakarē, nevaru viņam nepalīdzēt.
Viņš ir mans brālis. Es viņu mīlu.
Daudz laimes dzimšanas dienā!
Daudz laimes dzimšanas dienā Dārgais Tom!
Daudz laimes dzimšanas dienā!
Tā, tev jāpūš. Pūt te!
Jāpūš stiprāk. Nu taču!
Stiprāk. Nu taču!
Jā! Ir darīts.
Cik sen tu Tomu pazīsti?
Tikai dažas nedēļas.
- Izskatās, ka daudz ilgāk. - Jā, zinu. Tas ir bijis spraigi.
Viņa ir kā tāda seksīga bibliotekāre.
- Viņa tiešām ir tava sapņu meitene. - Zinu. Viņa ir vienreizīga.
- Kur tu pirms tam studēji? - Veserā.
Ak dievs! Es arī.
Man jau likās, ka esi redzēta. Kad tu absolvēji?
2014. gada izlaidums.
2016. gada izlaidums.
Vai Krūzē bieži tusēji?
Taisnību sakot, pamatā laiku pavadīju bibliotēkā.
Bet nesaki Tomam! Cenšos uzturēt ilūziju, ka neesmu pilnīga nūģe.
Prieks redzēt, ka tev klājas labi.
Tev gāja traki, tāpēc...
Tikai neliela depresija.
Nu labi. Bija traki, bet kurš gan
kādā dzīves brīdī nav bijis uz pašnāvības robežas?
Nav smieklīgi. Par to nebūtu jājoko.
- Nu tiešām. - Labi, tev taisnība.
Bet tagad man ir labi.
Patiesībā - lieliski.
Tas bija lieliski. Jā, mēs iepazināmies grāmatnīcā.
Čau!
Kāpēc mēs vienmēr nākam pie manis?
Kā tu to domā?
Es gribu redzēt, kur tu dzīvo.
Tur nav pārāk ērti.
Pie manis arī nav gluži Four Seasons.
Nē, ne tādā ziņā. Es...
Es dzīvoju ar tēti un viņa jauno sievu, un...
Mēs ar tēti īsti nesatiekam.
Viņš domā, ka sagādāju vilšanos.
"Visas laimīgās ģimenes ir līdzīgas."
Un tā tālāk, vai ne?
Lai vai kā, viņš ir ļoti slims, tāpēc...
Man žēl, ka viņš ir slims.
Nekas.
Bet tu nesagādā vilšanos.
Sandra?
Sveika!
Tev kaut kas noticis?
Tu neatbildi uz manām īsziņām.
Atvaino!
Manam brālim ir nepatikšanas. Viņš ir parādā naudu,
tāpēc viņam salauza trīs ribas un vaiga kaulu.
Ja nesamaksās, viņi atgriezīsies un to nodarīs līdz galam.
Cik viņš ir parādā?
To atdot nav iespējams.
- Tad kas ir iespējams? - Iedošu naudu, un viņš aizbēgs.
Skaidrs. Pieņemsim, ka viņš aizbēg un viņu neatrod.
Ko viņi, tavuprāt, meklēs, lai naudu atdabūtu?
Mani? Nē, par mani viņi vispār nezina.
- Esi droša? - Ne par ko neesmu droša.
- Tev viņiem jāsamaksā. - Jau teicu, ka tas nav iespējams.
- Cik daudz viņi grib? - 350 000 $.
Un viņi tos grib četru dienu laikā,
tātad, ja neaplaupīšu banku, tas nenotiks.
Es varu tev naudu iedot.
- Ko? - Tā ir bankā.
Varu aiziet un izņemt.
Tev nevajadzēs laupīt.
Es nesaprotu. Tu dzīvo mājās.
- Tu strādā grāmatnīcā. - Nē, grāmatnīca man pieder.
Kā es, tavuprāt, varu to uzturēt? No tās ir tikai zaudējumi.
Gribi teikt, ka tev tāda nauda vienkārši stāv bankā?
Jā. Vairāk. Jā. Manam tēvam ir nauda.
Kāpēc es par to dzirdu pirmo reizi?
Kāpēc tas ir svarīgi? Varbūt negribēju, ka zini.
Tas tiešām ir sviests,
- ka tu neko neteici. - Tu smejies?
- Saku, ka varu palīdzēt. - Es nevaru ņemt tavu naudu.
- Kāpēc? - Tie ir 350 000 $. Tāpēc.
Es pateicos par šo piedāvājumu. Tiešām.
Bet būsim atklāti - esam gandrīz svešinieki.
Pirmkārt, tā nav mana nauda. Tā ir tēva nauda.
Un nav tā, ka viņš to būtu nopelnījis kādā cienījamā veidā.
Viņam ir hedžfonds.
Un, otrkārt, kā tu vari teikt, ka esam svešinieki?
Tu esi labākais, kas ar mani ir noticis.
Es tev to atdošu, lai vai cik laika paies.
Viss kārtībā. Bet gribētos, lai ļauj man iet līdzi.
Jau teicu: negribu, lai tu būtu šo cilvēku tuvumā.
- Tur ir viss. - Sapratu.
Ar mani viss būs kārtībā. Ko šovakar darīsi tu?
Es cerēju izklaidēties ar to skaisto meiteni, ko pazīstu.
Motstrītā ir labs japāņu restorāniņš.
Ja nekas nav ieplānots, uzaicinu vakariņās.
Ei!
Es tevi mīlu.
Man žēl par šo visu.
Labi.
Sandra?
Sandra, vai viss labi?
Sandra!
Velns!
Kā ar Ziemassvētku dienu? Nav tik slikti.
Sveiki! Laruso esat jūs?
Šeit.
- Tu kavējies, Sandij. - Atvainojos.
Nav taksometru. Ir taču Ziemassvētku vakars.
Kur ir Kārls?
Nutsona kunga sieva ir slima. Es būšu viņa vietā.
Ar Kārlu parasti...
Ar Nutsona kungu parasti tikos viņa birojā.
Jā, domāju - tā kā ir svētki, tiksimies neformālākā vietā.
Bet, ja gribi, varam iet uz biroju.
Nē, būs labi.
Labi. Apsēdies!
- Tā. Kur tu šovakar biji? - Nekur.
Biju ar draudzeni. Ar savu kolēģi.
- Ar meiteni, ar ko strādā Starbucks? - Jā.
Kerolaina. Varu iedot viņas numuru, ja gribat.
Tas nebūs vajadzīgs.
- Vai šovakar lietoji narkotikas, Sandij? - Nē.
Vai pārkāpi pirmstermiņa atbrīvošanas nosacījumus?
Nē.
Kā darbā? Vai veicas labi?
Jā. Nav ne vainas.
Jā. Starbucks ir labs. Tur ir daudz iespēju.
Jā, esmu sajūsmā.
Jā.
Lieta tāda, Sandij:
biju uz tavu darbu aizgājusi. Tu neesot redzēta jau mēnesi.
Jā. Es varu paskaidrot.
- Es saplēsos ar vadītāju... - Jā.
...jo viņš ir īsts... Viņš ir īsts izvirtulis, ja?
Un es meklēju citu darbu, tāpēc...
Ir paredzēts, ka tev jāstrādā.
- Vai saproti? - A-ha, jā.
Darba zaudēšana ir pirmais pārkāpums. Tāpēc es tev pajautāšu.
Ja tagad veiksi narkotiku testu, kāds būs rezultāts?
- Negatīvs. - Negatīvs? Esi droša?
Ja man būs jāiet uz mašīnu pēc tā testa
un tas izrādīsies pozitīvs, būšu sasodīti neapmierināta.
Tāpēc pasaki, kāds būtu rezultāts.
- Es nesen smēķēju zāli. - Tas ir otrais pārkāpums.
Varu aizturēt tevi tūlīt pat.
Ar tavu noziegumu sarakstu
- drīz tu ārā netiksi. - Zinu, zinu.
- Man žēl. - Tev žēl?
Pasaki vienu iemeslu, kura dēļ lai es tevi neaizturētu.
Es jums iedošu naudu.
Un tas ir kukuļdošanas mēģinājums. Trešais pārkāpums.
Apsveicu, Sandij! Spēlīte galā.
- Piecelies un pagriezies! - Tā. Nē. Beidziet!
- Varu iedod daudz naudas. - Cik ir daudz naudas?
Tik, cik jūs gribat. Es zinu, kur to dabūt,
un jūs zināt, ka nemeloju,
- jo esat mana probācijas uzraudze. - Ko tu dari?
Par ko jūs runājat? Neko. Kas par lietu?
- Vai tu mani ieraksti? - Nē! Nē, beidziet! Klau...
Vai mēģini mani iegāzt?
- Nē, tā nav. - Ko, pie velna, tu domā?
- Nē. Klau... - Domā - esmu maita?
Es jā. Domāju, ka esat maita.
Esmu no probācijas, un šī dāma ir manā uzraudzībā.
- Jā. - Uz jums tas neattiecas.
Jūs izspiežat naudu.
Redzēju, kā jūs to darāt arī ar citiem.
Ko jūs gribat?
Es jums varētu samaksāt, lai ejat prom.
Cik?
Cik man ir?
Paskatīsimies!
Te ir divdes...
45, 46, 47.
Te ir 10, 20, 40, 60, 80, 100.
Velns!
Divsimt, 300, 400.
Te ir 447 $.
Skatāties uz šo?
Labi.
- Tas ir Rolex Submariner. - Jā, es zinu, kas ir Rolex.
Laikam esat piedzēries.
Jā, varbūt esmu.
Atvainojiet!
Arlabvakaru!
Pat nedomā kustēties!
Pagaidiet!
Parunāsim!
Man ir sieva un divi bērni, un es cenšos viņus apgādāt.
Un šī to ir pelnījusi - no viņas nav nekādas jēgas.
- Ej dēt! - Paklusē, Sandij! Paklusē!
Cik tas maksās?
- Piecus tūkstošus. - Arlabvakaru!
Nē, nē, nē.
Es tikko redzēju jūsu mašīnu, un jūs te klīstat,
izrādoties ar 8500 $ vērtu pulksteni, ko nupat gandrīz atdevāt man.
Man ir tikai 447 $.
- Ņemšu pulksteni. - Tas maksā 8500. Kā teicāt.
8500 - jauns. Pareizi?
Cik maksā lietots? Varbūt 7000?
Varbūt.
Dodiet man pulksteni, es iedošu atlikumu.
Paldies.
Priecīgas brīvdienas, draņķe!
Tas nebija īsts?
Kāp iekšā!
Man tev jāiedod tava daļa.
- Mana daļa? - Tava nauda.
Tūkstoš dolāru.
Man ir nazis.
Forši.
Nāc! Ir auksts.
Apsēdies!
Vari novilkt jaku.
Pat nedomā neko tādu!
- Tagad novelc kurpes! - Ej galīgi!
Man jāspēj tev uzticēties.
Es neesmu narkomāne.
Uzroti piedurknes!
Vari gulēt tur. Vai iet projām.
Un kas notiks, ja palikšu?
Strādāsi pie manis.
Labrīt!
Kura ir tava mīļākā filma?
Mana mīļākā filma?
Jā, kura ir tava mīļākā filma?
Titāniks.
Tā ir klasika.
- Tev tā filma patīk? - Protams.
Dikaprio tajā bija tik jauns.
Tā tiešām ir viņa labākā filma.
Man viņš patika Atkritējos.
Viņam nav ne vainas, bet Titāniks ir tā filma, kas viņu radīja.
Un Keita Vinsleta bija tik skaista.
Un beigas. Joprojām nespēju tās pieņemt.
Neticami, ka tev patīk Titāniks.
Nepatīk. Neesmu to redzējis.
- Tu neesi redzējis Titāniku? - Nē.
Es filmas neskatos. Tā ir laika izšķiešana.
Bet es radīju iespaidu, ka skatos, un tā mēs darīsim ar tevi.
Mēs radīsim cilvēkiem iespaidu, ka esi kāda, kas neesi.
Un, kad būšu tevi apmācījis, tas pārliecinās par 100 %.
Mēs tev iemācīsim mazliet no visa.
Lai tu varētu melot par jebko.
Izlasi tos no vāka līdz vākam!
Bļāviens, nopietni?
Ko izdarīji ar tiem 1000 $, ko iedevu?
Tie ir manā jakā. Kāpēc prasi?
Katru reizi, kad lamāsies, es dabūšu simtu.
Piekāst! Tā ir mana nauda.
Tagad dabūšu 200. Tev atliek 800.
Izlasi!
Kā tevi sauc?
- Makss. - Priecīgus Ziemassvētkus, Maks!
Priecīgus Ziemassvētkus, Sandra!
Sandija.
Visi mani sauc par Sandiju.
Vairs ne.
Maks!
Ielaid mani! Apsolu, ka tā vairs nedarīšu. Lūdzu!
Maks!
Lūdzu!
Nedrīksti lietot. Vai saproti?
Man jāspēj tev uzticēties.
Anna Kareņina.
"Visas laimīgās ģimenes ir līdzīgas,
bet katra nelaimīgā ģimene
ir nelaimīga savā..."
"Bet katra nelaimīgā ģimene ir nelaimīga savā veidā."
- Tā es arī gribēju teikt. - Lieliskais Getsbijs.
"Nevienam neko nesaki, citādi
zaudēsi viņus uz mūžu." Uz kraujas rudzu laukā.
"Manos trauslajos jaunības gados
tēvs deva man padomu, ko esmu..."
- Kur mācījies? - Vesera koledžā.
Kāda ir disertācijas tēma?
"Radikālisma pārdefinēšana: melnādaino feminisma aizsākumi amerikāņu literatūrā".
Kura ir tava mīļākā grāmata?
Viņu acis raudzījās uz Dievu. Zora Nīla Hērstone.
Kad absolvēji?
2016. gada izlaidums.
- "Tie bija vislabākie laiki..." - "Tie bija vissliktākie laiki."
- "Sauc mani..." - "Par Išmaēlu."
- Kur mācījies? - Vesera koledžā.
- No kura līdz kuram? - No 2012. līdz 2016.
Divus gadus dzīvoju kopmītnēs Džuetā, tad - ārpus universitātes pilsētiņas.
Sabiedriskajā dzīvē iesaistījos maz. Pavadīju laiku bibliotēkā.
- Vai esmu pirmā? - Kāda pirmā?
Meitene, ar ko to dari?
Jā.
Kāpēc izvēlējies mani?
- Kaut ko tevī saskatīju. - Atbrauks mans brālis.
Bet ik reizi, kad viņu satieku, viņš prasa naudu.
- Vai tu viņam to dod? - Dažreiz. Bez viņa man neviena nav.
Zini, es nāku no Sietlas. Man tur ir mamma.
- Viņa ir traka, bet laba. - Ko tu studēji?
Veserā. Ko tu studēji?
Angļu valodu. Es mēģināju uzturēt sarunu.
Pastāsti par savu mammu! Ko? Tev mammas nav?
Nē, man mamma ir.
Es viņu ienīstu.
Kad tu mācījies Veserā?
No 2012. līdz 2016.
- Biji tur visu laiku? - Nē. Gadu pavadīju ārzemēs.
- Kur? - Florencē, Itālijā.
Tātad proti itāļu valodu?
Un kā tev Itālijā patika?
Man ir lieliskas atmiņas.
Bet mans draugs bija īsts kretīns.
- Aizvedīšu tevi uz restorānu. - Uz kuru?
Tev garšo martini?
Man garšo martini.
Labi.
Priekā!
Ko tieši mēs te darām?
Svinam.
Ko tieši mēs svinam?
Manu dzimšanas dienu.
Šodien ir tava dzimšanas diena?
Tev veicas tiešām labi. Labāk, nekā gaidīju.
Paldies.
Esi gatava izmēģinājumam?
- Izmēģinājumam? - Redzi to vīrieti pie bāra?
Jā. Kas ar viņu ir?
Panāc, lai viņš tevi aizved uz savu istabu.
Tu nopietni?
Tev ir 40 minūtes.
Un mēs tik labi pavadījām laiku.
- Ko piedāvāt, kundze? - Vodku martini, lūdzu.
Kā jums klājas?
Labi. Sveika!
Paldies.
Drīkstu jums uzsaukt?
Nepatīk dzert vienai.
Jā. Kā tad.
Mani sauc Sandra.
- Mani sauc Viljams. - Priecājos iepazīties, Viljam.
Man arī prieks iepazīties.
Man jāatzīstas.
Ja? Par ko?
Es tevi bārā noskatīju. Man ir vājība uz vecākiem vīriešiem.
Vājība, ko?
Liela vājība.
Kas par lietu? Tētis pietiekami nemīlēja?
Tētis reti bija klāt.
Esi precējies, vai ne?
Jā, uz to norāda gredzens manā pirkstā.
Es gribēju tevi izdrāzt, tiklīdz šovakar ieraudzīju.
Es izstāstīšu, ko ar tevi darīšu visu nakti...
- Kas tas? - Vienkārši ignorē!
Apkalpotāji nāk atlocīt segu.
- Uzgaidi mirkli! Nekusties! - Jā.
Kuce tāda! Vai domā, ka es nezināju? Es zināju, ka ar viņu kniebies.
- Ko tu te dari? - Es zvanīšu uz reģistratūru.
- Es tevi mīlu. Saproti? - Džeison!
- Atslābsti! - Aizveries!
- Džeison, nomierinies! - Tu kniebies?
Vai kniebies ar manu meiteni? Vai kniebies?
- Es tevi nositīšu! - Viņš ne...
Bļāviens! Ak kungs!
- Kuce! - Džeison, klau!
- Ei! - Velns!
- Džeison, tas ir beidzies. - Vācies ārā no šejienes!
- Izsaukšu apsardzi. - Nē. Apsēdies!
- Nomierinies! - Nē. Klau, viņš neko nedarīs.
- Gribi, lai izsaucu apsardzi? - Nē. Es...
Viņš ir tikai sens... Viņš ir sens draugs. Es...
Viņam sāp sirds. Viņš neko nedarīs.
- Vai tev būs droši? - Būs labi. Jā.
- Goda vārds... Pilnīgi. - Esi pārliecināta?
Vai atstāsi mūs uz pāris minūtēm?
- Protams. - Jā. Es...
Vienkārši brauc lejā uz bāru...
Tu esi sasodīta mele!
...un es būšu pie tevis pēc pusstundas.
- Labi? Jā. - Jā, labi.
- Esi droša, ka viss būs labi? - Pilnīgi.
- Nolādēts! Jā. - Viņš nomierinās.
- Jā. Atvaino! Jā. Sapratu. Labi. - Tikai... Esiet klusi, ja?
Bļāviens!
Malacis.
Tu tiki galā. Tev tas padodas. Vai ne?
Biji ātra, saglabāji mieru, improvizēji. Tieši tā mēs darām.
Velns parāvis!
Sasodīts!
Brīnos, ka cilvēkiem joprojām ir skaidra nauda.
Nu protams. Briljanta auskari nabaga sievai,
kas sēž mājās un gaida vīru, kamēr tas medī jaunas sievietes.
Es neteiktu, ka viņš mani medīja. Mēs viņu iegāzām.
Tā nedari!
- Kā? - Nejūti viņam līdzi!
Godīgu cilvēku piekrāpt nevar, pareizi?
Tāpēc mēs nekad nejūtam mērķim līdzi.
Tev piestāv.
Ko tu dari?
Daudz laimes dzimšanas dienā, Maks!
MAKSS
...pa sienu
- Pil, pil, pil - Paldies.
Lietus lāses
Kad vasaras lietus ir beidzies
Patīkamu vakaru, kungs!
Kāda balss manī nebeidz sacīt
Tu, tu, tu
Nakti un dienu
Tu esi īstais
Vienīgi tu zem mēness
Un zem saules...
Maks! Tu tiki.
Ričard, gribu tevi iepazīstināt ar savu dēlu Maksu.
- Čau, mamm! - Čau!
- Izskaties lieliski. - Esmu daudz par tevi dzirdējis.
Kaut es varētu teikt to pašu!
Varbūt, ja tu atbildētu uz īsziņām vai paņemtu telefonu
un reizi pa reizei piezvanītu mātei...
Esmu ļoti aizņemts, mamm. Atvaino!
Tava māte stāsta, ka tu esot bijis Senbartelmī.
- Jā, biju. - Jā. Arī es tur reiz labi pavadīju laiku.
Septiņdesmitajos gados.
- Jūs esat vecs. - Maks!
Tas... Es... Nāc man līdzi! Gribu parunāt.
- Nāc! Nāc man līdzi! Jā. - Tiešām?
Ļoti atvainojos.
Nāc! Ejam!
Iesim!
Atvainojiet, kungs!
- Čau! - Nē, izbeidz! Nāc!
- Labi izskaties. - Ei! Kas ar tevi ir?
- Kas? - Tu esi tik rupjš.
- Ko tu par viņu zini? - Mīļais, viņš ir publiska persona.
Visu, ko par viņu gribi zināt, vari iegūglēt.
Nespēj būt viena ne pāris minūšu.
Vienmēr meties šajās attiecībās.
Šis ir citādi. Patiešām.
Kā nu ne.
Nepārspīlē, lūdzu! Domāju, ka tev jau pietiek.
Neesi mamma, mamma!
Mīļum, kas par lietu?
Kas notiek?
Domāju, ka šovakar atvedīsi savu draudzeni.
Kur viņa ir?
Tiekas ar kādu citu.
Skaidrs.
Man žēl.
Man viņa nekad nav patikusi. Viņa tevi slikti ietekmēja.
Vai drīkstu kādu laiku padzīvot te?
Labi.
Vai tu lieto?
Nē, narkotikas es nelietoju. Neesmu lietojis gadu.
Vienkārši es nespēju iet tam cauri vēlreiz,
- un šeit tas nedrīkst notikt. - Mamm, neesmu lietojis.
Ak dievs! Kas, pie velna...
Ko tu gribi? Gribi, lai es tev to pierādu?
Gribi čuru analīzes?
- Vai to tu gribi? - Beidz! Ko? Ko tu dari?
- Lūdzu. Izdarīšu to tūlīt pat! Ja? - Nē! Nevajag. Beidz!
- Pati redzēsi. - Nedari tā! Tūlīt pat izbeidz!
Es tev pierādīšu.
Lūdzu.
- Pārbaudi! - Lūdzu, nenodari man to!
Pārbaudi!
Lūdzu! Lūdzu, nenodari man to!
Mamm, piedod!
Piedod, mamm!
Kāpēc tu tā dari? Kāpēc tu man to nodari?
Lūdzu, piedod!
Vienkārši... man vajag vietu, kur palikt, ja?
Lūdzu!
Vari palikt, bet ne pārāk ilgi, ja?
Paldies. Es tevi mīlu.
Paldies.
Izbaudāt šovu?
Man ļoti žēl. Man žēl.
Pēdējo gadu viņš pavadīja, veidojot uzņēmumu,
lai izīrētu laivas Bahamās,
bet viesuļvētra to visu aizslaucīja, par ko ir žēl, jo viņš bija tik laimīgs.
- Viņam veicās tik labi... - Medlina! No kā viņš dzīvo?
Viņa tēvs atstāja viņam naudu, un...
laiku pa laikam es viņam izpalīdzu.
Nu protams.
Es biju ļoti jauna, kad viņš piedzima.
Un tad viņa tēvs nomira. Pēkšņi es biju atraitne
un ne vienmēr zināju, kā būt mātei.
Viņam par sevi jārūpējas pašam. Viņš ir pieaudzis.
Nē, nav. Un tā ir mana vaina.
Viņš vienmēr bijis mazais Makss. Un viņš nevar iztikt bez manis.
Labrīt, mamm!
Čau, mīļum! Kā gulēji?
Labi. No istabas ir lielisks skats.
Labi.
Nu, man... Vispār man centrā ir tikšanās,
bet es iedomājos: ja tu esi brīvs, varbūt varam kopā papusdienot.
Vienos. Via Carota?
- Izklausās labi. - Labi. Perfekti.
Līdz vēlākam!
Atā, mīļais!
Ričard?
Es atvainojos par vakardienu.
Es iedzēru klonazepāmu un daudz alkohola.
Maks, mēs būsim viens otra dzīvē
pārskatāmā nākotnē.
Izmantosim to pēc iespējas labāk, ja?
Mēs ar tavu māti šovakar
apmeklēsim Ričarda Hobsa fonda līdzekļu vākšanas pasākumu.
To nodibināja mana nelaiķa sieva.
Mēs veicam dažādus labdarības maksājumus.
Gribējāt, lai ziedoju?
Patlaban man tiešām nekā daudz nav.
Nē. Es domāju - varbūt gribi mums pievienoties.
Tur būs... daži ļoti stilīgi muzikālie priekšnesumi.
Man teica, ka tie esot diezgan aktuāli.
Tur būs daudz tava vecuma jauniešu.
Daudz jaunu sieviešu.
Paldies, bet domāju, ka palikšu mājās un atpūtīšos.
Jā. Tā jau gan.
Tu biji briesmīgs. Izturējies pret viņu kā pret viesmīli.
Es joprojām nezinu, kas viņš ir.
Viņš ir tajā TV seriālā. Spēlē spiegu. Viņš ir ļoti slavens.
Visu vakaru domāju tikai par to, ka gribu būt ar tevi divatā.
Tu esi divatā ar mani tagad.
Aktieri mani neinteresē. Tev tas būtu jāzina.
Es gribu tevi tikai sev.
- Mieru! - Es lūdzu, lai stādāties...
Kungs, te ir policija.
- Policija? Ei! Kas te notiek? - Bļāviens, ko tas vispār nozīmē?
- Kungs, atvainojiet. Esmu no ŅPD. - Ak d...
Detektīvs Kolinss. Vai šis cilvēks te dzīvo?
- Viņš te ir apmeties. - Es te nedzīvoju.
- Ko tu izdarīji? - Neko. Neko es neizdarīju.
Viņš policistam prasīja narkotikas.
Viņš pienāca un mēģināja pārdot man kokaīnu.
- Jūs teicāt "jā". - Nelieciet vārdus mutē!
- Detektīv, cik slikti ir? - Labi tas neizskatās.
Daži pārkāpumi viņam jau ir.
Mēs pārbaudījām datubāzē, un kādu laiku viņam būs jāpasēž.
- Ak dievs! Maks! - Kas tagad notiks?
- Vedīšu viņu uz centru... - Piekāst, vecīt! Es tinos.
Novāc savas rokas!
Ričard, lūdzu! Apturi viņu! Apturi!
Nomierinies!
- Velns! - Detektīv, vai varam par šo parunāt?
- Velns! - Tagad.
Es katru gadu ziedoju ŅPD lielas summas.
Jā, kungs, es to zinu.
Tas ir šī apmeklējuma iemesls. Tieši tāpēc esmu te.
Es pazīstu komisāru. Mārtijs man ir labs draugs.
- Varu aizlikt par jums labu vārdu. - Ričard, jums tas nav jādara.
Manam vārdam šajā pilsētā ir svars.
Tas var nostrādāt abējādi.
Es tiešām pateicos par to, ka atnācāt šurp.
Es nezinu, kungs.
Samaksāšu par jūsu laiku.
Es to nevaru. Nē, es atvainojos.
Ņemiet to sasodīto naudu, detektīv!
- Izbeidz! Viņš nav kruķis. - Ko?
- Kundze, ko... - Apklusti!
Tā Makss dara.
Viņš spēlē šādas krāpšanas spēlītes.
Tieši tā ir, vai ne? Viena no tavām spēlēm, ja?
- Varu jums apgalvot, ka es... - Tu vācies!
Vācies, vai es tiešām izsaukšu policiju. Nopietni. Vācies no šejienes!
Tipsij, domāju...
- Bļāviens, vecīt! - Tu labāk ej!
- Tev tas šķiet smieklīgi? - Kāpēc tu salūzi?
Tev tas šķiet smieklīgi?
Kas ir, vecīt?
- Tev viss labi? - Vācies no šejienes! Vācies!
- Labi. - Atvaino!
- Vēlāk piezvanīšu. Paldies. - Labi, vecīt.
Gan saskriesimies!
Ak dievs!
Mamm, paklau!
Es tev devu visu.
Tev bija visas iespējas.
Tev nekā netrūka,
un tā tu man atdari?
- Pazemo mani viņa priekšā? - Tas ir tikai...
Es gribu, lai ej prom.
Es tevi te vairs negribu.
Tas viss 1000 $ dēļ.
Došu tev padomu, Maks.
Ja zagsi, tad zodz daudz!
Piedod, ka tev iesitu.
Aizmirsti!
Nē, es pāršāvu pār strīpu.
Parādi!
Vai dzērienam ir par agru?
Man nepatīk, kā tu uz viņu skaties.
Nu beidz!
Tev viņš mazliet patīk.
Protams, patīk. Viņš ir miljardieris.
Es nerunāju par to.
Klau, par šo man ir laba priekšnojauta.
Esam ļoti tuvu.
Viņš vienos grib ar tevi tikties savā birojā.
Varbūt es to vairs negribu.
Kāpēc? Neesi greizsirdīgs!
Tu zini, ka veci vīrieši man nepatīk.
Tu zini, kas man patīk.
Labi.
Tagad...
pasaki, kas man patīk.
Tev patīku es.
Man patīc tu.
Kāpēc tu man patīc?
Tāpēc, ka es tev dodu to, ko tu gribi.
Tad dod man to, ko es gribu.
Dod man to, ko es gribu.
Labi.
Maks, paldies, ka atnāci.
Sveiki! Vai jums viss kārtībā?
Jā. Tikai profilakse. Uz šejieni! Seko man!
Gribēju atvainoties par vakarvakaru.
Tas bija nepieklājīgi.
Ellīgi maigi izsakoties.
Kad tava māte man pirmoreiz par tevi stāstīja,
viņa teica, ka esi labi izglītots, gudrs, attapīgs.
Nodomāju, ka tādu jaunu cilvēku es vienmēr esmu meklējis.
- Vai piedāvājat man te darbu? - Nē. Šaubos, vai tu gribētu.
Ko tu te dari?
Vai pieteici tikšanos?
Nē. Nezināju, ka tas vajadzīgs.
Kas par lietu, Tom?
Esmu atpakaļ.
Jā, to es redzu. Tad kas par lietu?
Gribēju apsveicināties, redzēt, kā jūties...
- Nav īstais brīdis. - Labi, forši. Tad jau tiksimies, tēt.
Tom!
Nāc te iekšā!
Tas bija mans dēls.
Es vienmēr pieņēmu, ka šo visu mantos viņš.
Tad viņa māte nomira, un viņš ar to netika galā.
Viņam trūkst sīkstuma, lai strādātu te. Viņš ir vājš.
Kad viņš kļuva 21 gadu vecs, biju gatavs dot, ko vien viņš vēlas.
Zini, ko mans dēls palūdza?
Nezinu, Ričard.
Džeinas Eiras izdevumu ar Šarlotes Bronti autogrāfu.
Nu viņš grib atvērt grāmatnīcu.
Nav gluži prātīgs ieguldījums.
Nav. Bet viņš vienalga to dabūs.
Zini, kāpēc, Maks?
Tāpēc, ka mums ir tikai viena dzīve.
Un es nebūšu sava dēla cietumsargs viņa īsajā laikā uz zemes.
Gribu, lai esi pret sevi godīgs, Maks.
Ja es tevi nolīgtu strādāt pie manis, kā, tavuprāt, tas beigtos?
Slikti.
Piekrītu.
Tomēr es gribu piedāvāt tev darbu. Domāju - par 60 000 $ mēnesī.
Sešdesmit tūkstoši mēnesī? Par ko?
Lai ietu dzīvē un atrastu iespēju. Lai izvirzītos.
Jūs gribat, lai pazūdu.
Tu savu māti sāpini, Maks. Un to es necietīšu.
Tad kas es esmu? Slikts ieguldījums?
Es netiku tik tālu, veicot sliktus ieguldījumus.
Vai tik es esmu vērts, Ričard? Sešdesmit tūkstošus dolāru mēnesī?
Es tev piedāvāju izdevību.
Es gribu gada algu uzreiz.
To var nokārtot. Es pārskaitīšu naudu...
Pārskaitīsiet? Nē. Ko? Lai man būtu jāmaksā nodokļi?
Jāalgo grāmatvedis? Nē.
Es gribu uzreiz skaidrā naudā.
Iedodiet skaidru naudu, un dabūsiet manu mammu tikai sev.
Es būšu prom. Jūs par mani nedzirdēsiet. Nebūs pat sūda pastkartītes.
Gaidi te!
- Mēs to izdarījām. - Izdarījām, mīļais.
Kur, pie velna, ir mana nauda?
Izskatāties labi.
Aiziet!
- Jā! - Iedzersim!
Nu tad!
Mums ir tūkstoši.
Pag, paklau!
Ir tas jaunais džeks, vārdā Zeltainais.
- Kaut kur no Losandželosas. - Jā.
Viņš strādāja par kaskadieri, pirms sāka blēdīties
vai ko nu mēs darām.
Viņš strādāja par kaskadieri. Ārprāts.
Par viņu ir labas atsauksmes, un viņš grib ko pasākt.
Un man jūs vajag.
Tipsij...
Mēs izstājamies.
Nu beidz, vecīt! Ko jūs - ejat pensijā?
- Nē. Nē. - To jūs darāt?
Ko jūs darīsiet? Visu... Nu beidziet!
Nē, mēs paņemsim...
- Mēs tikai paņemsim atvaļinājumu. - Mēs... Jā.
- Paņemsim atvaļinājumu. - Skaidrs. Padodiet ziņu,
- kad būsiet atpakaļ. Labi? - Labi.
Jūs gribēsiet viņu satikt.
Būs liels piķis, ja?
Ei!
Jūs mani čakarējat. Kur ir mana nauda?
Beidz!
Ko?
- Tā jau tā ir. Tipsij, tā jau ir. - Nē.
Mums bija izmaksas...
- Bija jāsedz dažas izmaksas. - ...ko nebijām paredzējuši.
Jā, labi, bet šis... Nē. Šis nav tas, par ko vienojāmies, vecīt.
- Zinu, bet viss mainās. - Jā.
Jums tas jau kļūst par ieradumu. Es pats sāku justies kā mērķis.
- Nu mēs smejamies par to. - Nē. Beidz, vecīt! Nē.
Nē.
Noteikti nē.
Tā tomēr bija skaista krāpšana.
Vari par to pateikties Medlinai.
Izbeidz!
Paldies, Medlina.
Lūdzu, Tipsij. Lūdzu.
- Paldies, Tipsij. - Jā. Paldies par visu, vecīt.
- Es piezvanīšu. - Jā. Kā tad.
- Lai jums labi, ja? - Atā!
- Trīs ceturtdaļas miljona. - Nav slikti.
Ko tagad?
Es došos mājās. Paņemšu savas mantas.
Un pateikšu viņam, ka man Džērsijā saslimusi tante.
Un no rīta pazudīšu no turienes.
Vai tu mani mīli?
Diemžēl.
Sveika!
Sveiks! Nu...
Man ir laba ziņa un slikta ziņa.
Labā ziņa ir tā, ka visu naudu vari ņemt tu.
Skaidrs. Kas ir sliktā ziņa?
Sliktā ziņa ir tā, ka tev bija taisnība.
Taisnība par ko?
Vecais mani mīl.
Viņš grib mani precēt, tāpēc es palieku.
Ko tu tur runā?
Varbūt es negribu visu dienu nīkt bārā,
sīki krāpjoties, visu atlikušo mūžu.
Tu nerunā nopietni.
Agrāk vai vēlāk vecais sāks uzdot jautājumus.
Nē, nesāks. Viņam tas ir pārāk nopietni.
Viņu nodarbina pārāk daudz kas.
Viņa veselība un uzņēmējdarbība.
Un tas emocionāli sagrautais dēls.
Bet es esmu tas labais, vai ne?
Esmu tas labais, kas viņam ir.
Jā.
Es tevi pazīstu. Ja paliksi, paslīdēsi.
Nē, nepaslīdēšu. Esmu pārāk prasmīga.
Un, ja nemeklē, tad neierauga.
Tu tiešām to darīsi?
Jā.
Es vairs negribu tēlot mammu.
Tas ir garlaicīgi.
Maks Bernet, te policija.
Mums ir jūsu aresta orderis. Atveriet durvis!
Es tev neticu. Kas aiz durvīm ir? Tipsijs?
Labāk pazūdi!
Tu blefo.
Tad pierādi, ka blefoju, un atver durvis!
Atveriet durvis!
Tātad tu mani izmantoji?
Maks Bernet!
- Velns! - Atveriet durvis!
MEDLINA
Ļoti žēl.
Man vajadzēs mirkli jūsu laika, lai pārskatītu Ričarda testamentu.
Ar dažiem dokumentiem vilcināties nedrīkst.
Turklāt domāju, ka būs labāk, ja to izdarīsim tūlīt. Toma dēļ.
- Labi. - Labi.
Šo pēdējo versiju Ričards man pats nodiktēja
un tad parakstīja.
Un, tā kā viņš jau bija smagi slims,
es jūtu, ka mans pienākums ir jums apliecināt,
ka, to darot, viņš bija pie skaidra prāta un saprašanas.
Lielāko daļu sava īpašuma Ričards atstāja Medlinai.
Tas ir muļķīgi. Tam vajadzēja būt Tomam.
Ričards izteicās ļoti skaidri. Pēc pēdējā negadījuma ar Tomu...
- Man nozaga 350 000 $. - ...viņam bija lielas šaubas...
- Un man bija nervu sabrukums. - ...vai Tomam var atstāt uzņēmumu
un īpašumus.
Par jums parūpēsies caur trastu.
Tas būs dāsni.
Un tas ļaus uzturēt jūsu grāmatnīcu.
Toms arī saglabās kontroli pār labdarību -
pār Ričarda Hobsa fondu.
Kas attiecas uz visu pārējo - īpašumu, aktīviem, daļām, akcijām,
atlikušajiem 9,2 miljardiem...
To visu saņems Medlina.
Vismaz man viņš uzticēja fondu.
Jā, Tom. Jūs esat valdes priekšsēdētājs.
Un Medlina ir iecelta par pilnvarnieci.
Esmu pilnvarniece?
Tā ir tikai formalitāte.
Nodrošināšanās gadījumam, ja Toms nespēs pildīt savus pienākumus.
- Tad Medlina... - Tos pārņems. Jā, es saprotu.
Viņš jums uzticēja fonda pārvaldīšanu.
Varu to teikt pavisam patiesi.
- Viņš par jums bija augstās domās. - Jā.
Neņemiet ļaunā, bet tēva pēdējā griba parāda, ko viņš par mani domāja.
Deivid, es gribētu uz mirki pabūt ar Tomu divatā,
- ja var. - Protams.
Paldies.
Es ļoti atvainojos.
- Nevajag. Tā nav tava vaina. - Nē, es tikai...
Es gribu, lai zini, ka esmu tava partnere.
Un tevi atbalstīšu.
Atbalstīšu, kā vien vajadzēs. Tev tas nav jāizdzīvo vienam.
Paldies, ka tā saki.
Tu vari palikt pie manis, cik ilgi gribi.
Tev tuvākajā laikā nav jāizvācas.
Bet šis dzīvoklis man būs jāpārdod, jo es to nespēju.
Es nespēju dzīvot te viena. Vienkārši nespēju.
Es netieku ar to galā.
- Nezinu, kāpēc par to ierunājos. - Skaidrs.
Man nevajadzēja...
- Nē, es saprotu. - Nevajadzēja to teikt tagad.
Varam to apspriest citreiz.
- Domāju - tas ir smagi. - Nekas.
Mums tagad abiem ir smagi tikt ar to galā.
- Paldies, Patrik. - Nav, par ko, Hobsas kundze.
- Labrīt, Čārlij! - Kā klājas, Hobsas kundze?
Pārbaudīšu noliktavā. Tūlīt atgriezīšos.
Liels paldies.
...Hobsas kundze.
Oho!
Tas ir tik skaists! Drīkstu paskatīties otru paliktni?
Jā, protams.
Man tev kaut kas jāizstāsta. Liekas, es redzēju...
Lūdzu, nāciet šeit! Toms jūs gaida.
Viņš būs nāvīgi nogarlaikojies. Atnāc pajautā man pēc 20 gadiem!
Es nodarbošos tieši ar to pašu. Saproti, ko gribu teikt?
Hobsas kundze! Labrīt! Esmu Pets Bredoks.
Mēs īsi tikāmies jūsu vīra piemiņas pasākumā.
Jā, protams. Kā jums klājas?
Labi. Paldies.
Šie ir mani kolēģi - Makeiba kungs un Mouzlija kungs.
Atnācām pie Toma. Mums ar viņu ir nelielas darīšanas.
Kādas darīšanas?
Pet, sveiks!
Viss kārtībā, Medlina.
- Bredoks ir sens ģimenes draugs. - Čau, Tom!
Prieks tevi redzēt. Viņš strādāja pie tēva,
kad bija jānokārto kaut kas sensitīvs.
Vispār, Medlina, es gribu, lai to redzi.
Toms lūdza, lai palīdzam atrast jauno sievieti, kura veica zādzību.
Ievadot viņas fotogrāfiju sistēmā,
mēs nonācām pie šīs sievietes. Domājam, ka tā ir viņa.
- Tā ir viņa. - Labi.
Viņu sauc Sandra Kārmaikla.
Dzimusi Sietlā. Skarba bērnība.
Runāju ar māti, bet viņas nav sazinājušās jau vairākus gadus.
Tā. Viņa pamet vidusskolu 16 gadu vecumā,
un sāk krāties dažādi pārkāpumi.
Veikalu apzagšana, narkotiku glabāšana, uzbrukums.
Bet tad tas kļūst par ieradumu
un viņa izbraukā visu valsti, līdz nonāk Kvīnsā,
kur viņu arestē par narkotiku glabāšanu.
Viņu izlaiž pirms laika, un tur viņas pēdas pazūd.
Skaidrs - tāda tā lieta. Viņa ir narkomāne.
Atklāti sakot, tas liek uzdot dažus jautājumus.
- Kādus jautājumus? - Jā, kādus?
Tas, ko viņa izdarīja, ir diezgan sarežģīti.
Neticu, ka šī sieviete spētu to izdarīt viena.
Domāju - meklējam vairāk nekā vienu cilvēku.
- Mēs tevi informēsim. - Paldies. Esmu pateicīgs.
- Mēs viņus dabūsim. - Labi. Nē, es tev ticu.
- Drīz sazināsimies, ja? - Labi. Jā.
Čau!
- Nezināju, ka proti gatavot. - Kā trofejas sievai nav slikti, ko?
Tavs tētis man izstāstīja, ko tu par mani teici.
- Atvaino! Es tevi tad vēl nepazinu. - Tas mani neuztrauc.
- Runa bija vairāk par viņu. - Tiešām... Tas mani neuztrauc.
Esi izsalcis?
Jā. Varētu ieēst. Tikai nolikšu savas mantas.
Vai ir izdevies atrast to meiteni?
Vēl ne. Bredokam bija pavediens, kas aizveda uz Maiami, bet izgāzās.
Mīļais, zini,
tas, ko tie cilvēki tev nodarīja, bija šausmīgi, mulsinoši un netaisni.
Bet nedomāju, ka, to meiteni atrodot, tu sajutīsies labāk.
Es nepiekrītu.
Jā, nu...
Labi. Uzgaidi! Es gribu tev kaut ko parādīt.
Tātad es...
sāku meklēt tev dzīvokļus.
Šie visi ir centrā netālu no grāmatnīcas,
tāpēc nebūtu daudz jābraukā.
- Kas tas ir? - Es jau teicu.
Šis dzīvoklis būs jāpārdod, tāpēc gribu atrast tev vietu.
Zinu, bet man nevajag, lai to dari.
Bet es gribu, mīļum.
- Gribu tev ar to palīdzēt. - Es saprotu. Es tikai saku,
- ka pats varu atrast dzīvokli. Paldies. - Kāpēc tu bozies?
- Nebožos. - Nē, bozies gan.
- Nē. Es... - Tu pilnīgi noteikti bozies.
- Tu nevari te uzrasties, to darīt... - Nē, bet es gribu.
- ...un domāt, ka nereaģēšu. - Gribu piedalīties.
- Tā nav tava problēma. Neesi mana mamma! - Jā, tev taisnība. Neesmu.
Ja būtu, tad teiktu, lai beidzot pieaudz.
Cilvēkiem sirdis tiek lauztas katru dienu.
Tā notiek ar visiem, ja?
Visu laiku.
Bet vairums puišu nav tik privileģēti, lai nolīgtu kādu, kas to meiteni atrod.
Viņa man nozaga naudu.
Ne jau tāpēc tu to dari. Tu gribi viņu atkal satikt.
Pareizi?
Tu vari melot sev, bet ne man.
Atvaino! Tas bija skarbi.
- Domā, ka esmu neveiksminieks? - Nē.
- Domā gan. - Nē, es tā nedomāju.
Es domāju, ka...
Es domāju, ka tu esi cilvēks.
Domāju, ka mēs visi esam cilvēki.
Mēs dzīvojam, cik labi mākam.
Teikšu, lai Bredoks to pārtrauc.
Tas tev nāks par labu, mīļum. Zinu, ka tas ir grūti.
Šis dzīvoklis netiek reklamēts. Jūs būsiet pirmie, kas to redzēs.
Aizraujoši!
- Šis ir labs rajons. - Hallo!
- Te ir daudz jauniešu. - Jā?
Tomam ir grāmatnīca
- Tompsonstrītā... - Jā. Labi.
- ...tāpēc tas būtu perfekti. - Aizved viņu uz dzīvokli! Jā.
- Mīļais, kas notiek? - Labi. Paldies.
Viņu atrada.
Man likās, ka pateici, lai viņu vairs nemeklē.
Pateicu. Bet viņiem bija vēl pēdējais pavediens, un viņu atrada.
- Kur viņa ir? - Viņu ved uz dzīvokli.
Es tikai gribu ar viņu parunāt. Man jāiet. Atvaino!
Es ļoti atvainojos. Tas būs jādara citreiz. Liels paldies.
- Aizvedām uz viesu istabu. - Labi.
Viņa dzīvoja Linkolna motelī pie Krosbronksas autostrādes.
Un viņa ir stipri atkarīga no heroīna. Viņa ir kritusi, kopš tu viņu redzēji.
Ja? Uzgaidi! Pagaidi mirkli!
Iedevām sedatīvu, lai viņa nomierinātos,
bet viņai būs ļoti smaga abstinence, tāpēc...
- Vai varu ar viņu parunāt? - Iešu tev līdzi.
Nē. Es tikšu galā.
Vai viņa pateica vēl ko?
Vai zināt kaut ko vairāk?
Vēl ne.
Tev viss labi, mīļum?
Jā.
Jā. Man viss labi.
Savādi. Ir tā, it kā tā būtu viņa, bet tomēr ne viņa.
Vai viņa ko pateica?
Jā, tev bija taisnība.
Viņa nestrādāja viena. Bija puisis - viņas līdzzinātājs,
kas viņai visu iemācīja un viņu sagatavoja.
Viņš visu izplānoja.
Viņam esot kaut kāda saikne ar mums.
Kāda saikne?
Viņa teica: viņš visu par mani esot zinājis. Tas esot šķitis personiski.
Vai viņa viņu aprakstīja?
- Vai pateica, kā viņš izskatās? - Nē, bet viņš piekrāpa arī viņu.
Atstāja bez nekā.
Es teicu, ka viņa var palikt te...
- O, nē. Viņa nevar palikt te. - ...un...
- Viņai ir slikti. - Nē.
- Viņai vajag vietu, kur atiet. - Nē.
- Un viņa to nožēlo. - Viņa ir narkomāne. Viņai nevar ticēt.
- Darīs jebko, lai dabūtu naudu. - Tā ir.
- Es to skaidri redzu. - Nē. Viņa paliks te.
Es par viņu parūpēšos. Atvedīšu ārstus, medmāsas vai ko.
- Bet es to gribu. - Bredoka kungs, tas nav droši.
- Palīdziet man šai lietā! - Nu, es...
Es varu pie viņas istabas kādu norīkot. Būtībā viņa būs aiz atslēgas.
Par to es neuztraucos. Bet padomā!
Vai esi gatavs tam, ka viņa atjēgsies
- un tu redzēsi, kāda viņa ir īstenībā? - Tieši to es gribu.
Labi. Ja viņa paliks te, man ar viņu jārunā.
- Nē, pag! Viņai jāatpūšas. - Nē, man jārunā.
Sandra?
Sandra!
Sveika! Esmu Medlina.
Es biju precējusies ar Toma tēvu. Esmu viņa audžumāte.
Ko tu dirs, melīgā kuce!
Jā, es zinu, kas tu esi, Medlina.
Makss man visu izstāstīja.
Ka tu uzsūtīji viņam kruķus, bet tad lūdzies, lai viņš atgriežas.
Ka bija vecs, mirstošs vīrs, aiz kura paliktu vesela bagātība,
un vajadzēja tikai...
nobīdīt malā dēlu,
lai to visu mantotu viņa melīgā atraitne.
Un ko tu gribi?
Es gribu atzīties. Visu izstāstīt
un novelt to no saviem pleciem.
Esi tik laba un pasauc Tomu! Tom!
Cik?
Es negribu tavu naudu, kuce.
Negribi?
Mums ar Maksu bija jāsatiekas Pensilvānijas stacijā.
Es tur gaidīju trīs dienas.
Es biju tik stulba, ka domāju - kaut kas ar viņu atgadījies.
Spēj noticēt?
Viņš mani pameta.
Tad ko es tavā labā varu darīt?
Es gribu Maksu.
Es gribu satikt Maksu.
Gribu ieskatīties viņam sejā. Gribu, lai viņš redz, ko man nodarījis.
Es gribu satikt Maksu.
Mīļā, es nezinu, kur viņš ir.
Nu, labāk noskaidro!
Vai arī es visiem blakus istabā pateikšu, kas tu tāda esi.
Viņa var palikt.
Jūsu zvans ir pārsūtīts
uz automātisko balss ziņu sistēmu.
Kad beigsiet ierunāt,
varat nolikt klausuli vai izvēlēties kādu no papildu iespējām.
Man ir problēma.
Viņi atrada tavu meiteni, kas narkojās pie Krosbronksas autostrādes.
Un nu viņa ir manā dzīvoklī un alkst pēc tevis.
Tu tiešām viņu izčakarēji, ne?
Tev nevajadzēja rīkoties tik skarbi.
Un ko, pie velna, tu viņai izstāstīji?
Piezvani man!
Kur viņš ir?
Vai tu viņu atradi?
Kad beigsiet ierunāt,
varat nolikt klausuli vai izvēlēties kādu no papildu iespējām.
Maks! Sveiks! Te atkal es. Vai vari man piezvanīt?
Makss man visu izstāstīja.
Un es zinu, kas tu esi.
Lūdzu, atzvani man! Man tevi vajag.
Es gribu Maksu.
Es gribu satikt Maksu.
Lūdzu, atzvani! Nu taču, Maks! Lūdzu!
Vai arī es visiem blakus istabā pateikšu, kas tu tāda esi.
ĪSZIŅAS PIEZVANI MAN!
Paklau, es atgriezos, kā lūdzi.
Sagādāju Tomam nervu sabrukumu. Dabūju savu naudu. Nu esmu izstājies.
Jā, bet es...
Vienkārši es...
Es domāju...
Es gribu tevi atpakaļ.
Gribi mani atpakaļ?
Jā.
Tu gribi mani atpakaļ, lai es šo nokārtotu.
Velns, jā.
- Noliec... - Jā, zinu, ka tā ir pareizi.
- Labi. Un tad es... - Tu uzvari.
Nesaprotu, kāpēc tev ir tik daudz jautājumu.
Tu blēdies? Krāpies?
Čau! Kā klājas mūsu jaunajai pacientei?
- Daudz labāk. Paldies. - Jā, pagājusī nakts bija smaga,
- bet trakākais šķiet aiz muguras. - Tas ir atvieglojums.
Izskaties daudz labāk.
Gribēju iet pastaigāties. Nāksi līdzi?
Nē. Viņa vēl nav pilnīgi vesela.
Domāju, ka svaigs gaiss viņai nāktu par labu.
- Nezinu gan. - Nē.
- Pastaiga noderētu. - Labi. Atnesu tev džemperi.
Tas bija ātri. Kur viņš bija?
Varēsi pajautāt viņam pati.
Esam vienojušās, ja?
Kad viņu satiksi, no manas dzīves pazudīsi.
- No tevis es neko negribu. - Labi.
Kā tu vari to, ko tu dari?
Treniņš.
Uz kurieni mēs braucam?
Te būs labi.
Tu mani pameti!
Tu... Es gaidīju dienām! Bļāviens, tu mani pameti!
Kā tu varēji?
Tu nokratīji mani kā mēslu!
Ak dievs! Nu tiešām. Esi beigusi?
Tevi uzmeta. Tā mēs darām.
Tagad jātiek skaidrībā, kā lai tev to atlīdzinām.
Es gribu, lai viņš atvainojas.
To viņš nevar, jo nenožēlo.
Vai tu pret mani kaut ko juti?
Es nejutu neko.
Kas, ellē, tas?
Velns!
Ko es tev teicu?
Viņa izmantoja šos divus, lai noceltu tev no degungala mantojumu.
Ko? Tev nav nekā, ko teikt?
Mantojums pienākas Tomam.
Un tu viņam to atdosi. Tā ir viņa nauda.
Ja tā būtu Toma nauda, viņš to dabūtu,
bet tā ir mana nauda.
Un zini, ko es ar savu naudu darīšu?
Es paņemšu miljardu dolāru un pavērsīšu to pret tevi.
Pret tavu trīs guļamistabu dzīvokli Skārsdeilā vai Loidhārborā, vai vienalga.
Tas būs prom. Tavs mersis - prom. Bērnu koledžas fonds.
Kad būšu ar tevi beigusi, tas viss būs prom.
Jo runa ir tikai par naudu, ja?
Jums rūp vienīgi nauda.
Vai ne, Sandra?
Ei! Saki kaut ko! Atbildi man!
- Ei! Tom! Nē. - Ei!
Tu mani čakarē kopš mūsu pirmās satikšanās.
- Tom... - Nolaid pistoli! Nolaid!
Tu paņēmi visu.
- Man žēl. - Tu esi nolādēta mele. Nesaki...
Tom, nolaid! Beidz! Nolaid pistoli!
- Nolaid pistoli, Tom! - Nolaid pistoli!
Es nemeloju, Tom. Es nemeloju.
Tev taisnība. Tā neesi tu.
- Tom, nē! Ko tu dari? - Ei! Nē. Tom, nē.
To izdarīji tu. Mūs iznīcināji.
Paskaties uz mani - ko tu man nodarīji. Ko nodarīji manam tētim.
Es par tavu tēvu rūpējos. Uzturēju viņu pie dzīvības.
- Muļķības! - Tom, lūdzu nedari to!
Apklusti!
Tom, nolaid pistoli, ja?
Lūdzu, vienkārši nolaid! Nolaid!
Tom, nē!
Nē!
- Atpakaļ! - Nolaid!
Atpakaļ!
- Nolaid pistoli, Medlina! - Gribi mani nogalināt?
- Atpakaļ! Tom, nē. - Gribi mani nošaut? Šauj!
- Ei! Tom! - Šauj!
- Nē, nē, nē. - Ko?
Tom!
Nu! Paliec ar mani!
Tom!
Velns parāvis!
Ak dievs!
Tu viņu nošāvi.
Es nē. Viņš nošāvās pats. Tu redzēji.
- Policiju! - Tūlīt.
- Nē! - Viņš nošāvās pats.
Atvaino, ko? Kas tu tāds esi? Aizveries! Tu esi iesaistīts.
- Man jāziņo par šaušanu. - Es to neizdarīju.
- Es viņu nenošāvu. - Jā, notikusi apšaude.
Jauns vīrietis ir sašauts krūtīs. Neesmu pārliecināts.
Tas puika ir miris. Tā ir traģēdija.
- Bet es... Es ne... - Nē, tā nebija viņa. Viņš nošāvās.
Es varu to labot. Es varu...
- Es varu to labot. - Atvaino, ko?
Es naudu atdošu.
- Es to atdošu fondam. - Par ko tu runā?
- Tu no tās vienkārši atteiksies? - Jā.
Negribu iet cietumā par to, ko es neizdarīju.
Nē. Viņi atbrauks. Policisti atbrauks.
Ja atstāsi mūs policistiem, tā nauda nekur neaizies.
- Padomā, ko ar to var izdarīt. - Ak tu!
Viņi naudu atdos!
Lūdzu! Es tevi ļoti lūdzu! Es negribu iet cietumā.
Kāds ārprāts!
Uz pirmās līnijas - Medlina Hobsa. Tas esot steidzami.
Mirkli atvainojiet!
Medlina... Hallo!
Vai viss ir kārtībā?
Es gribu nodot savu mantojumu...
Ričarda Hobsa fondam.
Ričards vēlējās, lai mantojumu saņemtu jūs, Medlina.
Tas ir jūsu.
Bet es gribu, lai to saņem fonds.
Un gribu, lai tas notiek šodien.
Jums tas jāizdara, Deivid. Jums tas jāizdara, cik ātri iespējams.
Kas notiek? Uz jums izdara spiedienu?
Nē.
Pasakiet man, ja kaut kas notiek. Es varu palīdzēt.
Nākamais reiss ir uz Oklahomasitiju.
Mums ir 40 minūtes. Kustieties!
Medlina, vai esat par to runājusi ar Tomu?
Esat mans advokāts, vai ne?
Jā. Protams.
MEDLINA HOBSA PARAKSTS:
Tad gribu, lai darāt, kā saku, un naudu pārskaitāt.
Visu.
Sagatavosim dokumentus.
Gādā, lai izskatās pēc laupīšanas.
Kā cilvēks, kas zaudējis daudz naudas, esi ļoti mierīga.
Esmu profesionāle.
Tu atdevi miljardiem dolāru.
- Vai es izdarīju to? - Neizdarīji?
Nezinu. Izdarīju?
Es atdevu naudu fondam.
Fonda vadītājs ir Toms.
Vai būtu jāsaka - bija.
Toms ir miris.
Un tātad naudu pārvalda pilnvarnieks.
Uzmini: kurš tas ir?
Jūs joprojām runājat par naudu.
Jā, runājam.
Toms ir miris.
Mēs viņu nogalinājām.
- Savācies! - Es tūlīt vemšu.
Mums jātiek no viņas vaļā.
Nevaram. Viņa ir lieciniece. Zina pārāk daudz.
Kas ir? Esi uz viņu pavilcies?
Nē.
Tas nekas. Tā gadās.
Neesmu uz viņu pavilcies.
Tu vari darīt, ko gribi.
Man vienalga.
- Es neesmu uz viņu pavilcies. - Labi.
Vai nevēlaties ūdeni?
Paldies.
- Tās nav asinis. - Ko?
Re! Iztīrās pārāk viegli.
- Tās nav asinis. - Parādi!
Ja tās nav asinis, kas tad?
Pasaki tu!
Ko tu gribi teikt?
Vai aiz tā stāvi tu?
- Aiz kā? - Tu panāci, ka atdodu naudu.
- Nē, es to nedarīju. - Nē, Toms ir dzīvs. Tu mani piekāsi.
- Ko tu runā? - Tu mani piekāsi.
- Nositīšu. - Man ar to nav...
- Es tevi vienkārši nositīšu. - Man ar to nav nekāda sakara.
Sandra.
Sandra! Sandra?
SANDIJA
- Priecīgus Ziemassvētkus, Maks! - Priecīgus Ziemassvētkus, Sandra!
Sandija. Visi mani sauc par Sandiju.
Mēs radīsim cilvēkiem iespaidu,
ka esi kāda, kas neesi.
Un, kad būšu tevi apmācījis, tas pārliecinās par 100 %.
Un kas notiks, ja palikšu?
Strādāsi pie manis.
Pa īstam?
Pa īstam.
Kā es varu būt droša?
Tu man tiešām patīc.
Tu man arī tiešām patīc.
Mans brālis. Viņam vajag naudu.
- Džeison! Klusāk... - Klau! Paklausies divas sekundes!
Es dzīvoju ar tēti un viņa jauno sievu.
Viņš domā, ka sagādāju vilšanos.
Bet tu nesagādā vilšanos.
Es tevi mīlu.
Godīgu cilvēku piekrāpt nevar, pareizi?
Tāpēc mēs nekad nejūtam mērķim līdzi.
Makss man visu izstāstīja.
Bija vecs, mirstošs vīrs, aiz kura paliktu vesela bagātība.
Vajadzēja tikai nobīdīt malā dēlu,
lai to visu mantotu viņa melīgā atraitne.
75 GADU VECUMĀ MIRIS MILJARDIERIS RIČARDS HOBSS
Es gribu atzīties.
Visu izstāstīt.
Man ļoti žēl par to visu.
Kā tev iet, Tipsij?
Ričards ir miris, un visa nauda ir Medlinai.
Tas, ko viņa izdarīja, ir diezgan sarežģīti.
Neticu, ka šī sieviete spētu to izdarīt viena.
Meklējam vairāk nekā vienu cilvēku.
Ir viens džeks - Zeltainais.
Mēs viņu saucam par Zeltaino, jo viņam ir rudi mati.
Šis no šejienes ir jāizvāc.
Jā, tev bija taisnība.
Bija puisis - viņas līdzzinātājs,
kas viņai visu iemācīja un viņu sagatavoja. Viņš visu izplānoja.
Nē. Vēlreiz!
Viņš piekrāpa arī viņu. Atstāja bez nekā.
Kā tu vari to, ko tu dari?
Treniņš.
Ei, atvainojiet! Ātrs jautājums:
man jāzina, kur, pie velna,
- ir mana nauda. Paskat tik! - Viņš ir klāt.
- Izskatāties pēc iefiltrētiem kruķiem. - Kā iet?
- Kā klājas? - Te ir tava nauda.
Labi. Nav slikti, Sandij. Redzu, ka Makss tevi labi samācījis.
Nu, pēdējā iespēja. Tāda kā tu man tiešām noderētu.
Atvaino, Zeltainais! Man pietiek.
- Jā, nu, nu. Esmu tādus tekstus dzirdējis. - Man pietiek.
- Labi. Mums jāiet. - Jā.
- Saskriesimies! - Labs ir!
- Bez stresa! - Ieguldīšu namīpašumā.
- Lai notiek! - Jā!
Atā, Sandij!
Dabūji daudz naudas, Tom.
Ceru, ka izdarīsi ar to ko labu.
Izdarīšu.
- Paldies. - Tu man pateicies?
Manis dēļ tev visu atņēma.
Tu arī dabūji to atpakaļ.
Nu, Motstrītā ir labs japāņu restorāniņš.
Ja nekas nav ieplānots, uzaicinu vakariņās.
Es esmu viens.
Un vispār man patīk būt vienam.
Tulkojusi Inguna Puķīte