SIMLIS
FŐNÉV /SIM-LIS/
VALAKI, AKI AZ ESZÉBŐL ÉL
- ’Reggelt! - Jó reggelt!
- Keres valamit? - Aha.
A Their Eyes Were Watching God kemény táblás kiadását.
Kemény táblás? Szerintem van belőle.
Kösz!
Nem nagyon ismerem Hurstont.
Pedig remek író.
Ajándékba lesz. A professzoromnak.
Ó, értem. Maga diák.
A PhD-met csinálom.
- Columbia? NYU? - NYU.
Az jó. És mi a... Mi a szakdolgozata témája?
„Radikalizmus újradefiniálva: fekete feminizmus az amerikai irodalomban.”
Ó, hűha!
Megjegyezni is nehéz.
- És hogy megy? - Lassan. Nagyon lassan.
Valóban?
- Ez volt... - Engem lenyűgöz.
...Irma Thomas a „Ruler of my Heart”-tal...
Tizenöt dollár.
- ...a New York-i közszolgálati rádión. - Kösz!
John Schaefer vagyok...
...és ha New Orleans soulkirálynője nem oldotta a hangulatot,
talán Duke Ellingtonnak sikerül.
Következik az „In a Sentimental Mood” klasszikus verziója John Coltrane-nel.
Izé, van egy kis japán étterem a Mott Streeten.
ha ráérne később, meghívnám vacsorára.
Bocs.
Nem gáz...
- Biztos van valakije. - Nem, nincs. szingli vagyok.
Szingli vagyok, és szeretek is az lenni.
Persze, értem én.
„Kártya elutasítva.”
Betelt a hitelkeretem.
- Megnézem, van-e nálam kápé. - Hagyja, nem gáz!
Tudja, mit? Vigye csak el!
Azt nem tehetem.
- És ha valaki másnak is... - Megrendelik online.
Vagy ahogy akarják. Nem gáz. Majd behozza.
- Köszönöm! Én... - Ugyan!
- Eskü, behozom. - Jó.
Köszönöm!
- Viszlát! - Viszlát!
„Biztos van valakije.”
Béna. „Biztos van valakije.”
- Hahó! Emlékszik? - Üdv!
Persze.
Elhoztam, amivel tartozom.
Ó, nem kellett volna ennyire rohanni.
Nem akartam megvárakoztatni.
Köszönöm!
Tartsa meg az aprót!
Oké, kösz!
Szóval, akkor viszlát!
- Oké. Viszlát! - Aha.
- Szép napot! - Magának is!
- Nahát! - Üdv!
Délelőtt szó volt valami vacsoráról.
- Hú, tényleg. Bocs! Nem akartam... - Jaj, semmi gáz.
El akartam fogadni.
Ott álltam, és bevillant, hogy tök jó lenne, ha elhívna vacsorázni,
és mire végiggondoltam, ki is mondta...
Nem tudom, mi ütött belém. Bepánikoltam.
Bepánikolt?
Be. Totál.
Sandra vagyok.
Tom.
Örvendek, Tom.
Én is.
- Mott Streetet mondtál? - Aha. Ha, ugye... Ja.
- Oké. Jó lesz. - Erre megyünk.
- Mutasd az utat! - Rendben.
Van táskám.
Nekem is. Lehűlt az idő.
- Az... - Bocs...
- Hátizsákhaverság. - Haverság.
Én meg: „Mibe keveredtem?”
Megírni egy novellát, az egy dolog.
- De egy regény, az vagy 300 oldal... - Sőt, néha még több is.
Pontosan. De komoly pénzt ajánlottak.
Valamit villantanom kellett.
- Mi lett a vége? - Egy éven át tartó pánikbetegség...
és egy szörnyű könyv.
Ugyan már! Nem lehetett annyira tré.
De, kifejezetten ótvar volt. Olvashatatlan. Ki sem adták.
Jaj!
- Ja. - Sajnálom.
Semmi gáz. Mondjuk, az előleget megtarthattam.
Írsz még?
Nem, nem igazán.
Ez akkor volt, amikor az anyám meghalt, és...
Nem is tudom...
Elég depis időszak volt, és feladtam a dolgot.
Még gyerekkoromban meghaltak a szüleim.
Sajnálom.
Kemény lehetett.
Szóval...
Bevetettem magam a könyvesboltba.
Az rángatott ki a depressziómból.
És legalább lefoglal.
Jó lehet könyvek között lenni egész nap.
A legjobb.
A szüleim halála után
a bátyámmal egyik nevelőcsaládtól a másikig sodródtunk.
Az egyik befogadó párnak jó kis regénygyűjteménye volt.
Egyik este belekezdtem a Jane Eyre-ba, és tessék, a karakter
kábé azon ment át, amin én is.
Nem akartam, hogy vége legyen a könyvnek.
Amint befejeztem, ismét nekiláttam, és elolvastam elölről.
Azóta imádom a könyveket.
A Jane Eyre, mi?
Jane Eyre.
Mutathatok valamit?
Jesszusom!
JANE EYRE ÖNÉLETÍRÁS
Első kiadás?
SZERKESZTETTE: CURRER BELL I. RÉSZ
Ez az, aminek látszik?
Igen.
Honnan tudhatom?
Akad pár rém ellenszenves prof.
Az egyik képes volt azt mondani, hogy „a német irodalom vaginalizálódása”.
- Hogy mit? - Tutira veszem,
hogy „vaginalizálódás” szó nincs is.
Hol tanultál főzni?
Firenzében voltam gólya.
Beszélsz olaszul?
Régebben nagyon jól ment,
- de mára, sajnos, megkopott. - Hahó!
- Szia! - Olaszország bejött?
Vannak szép emlékeim.
Állati!
De volt egy pasim, aki óriási pöcs volt.
Hát te? Te hol tanultál olaszul?
Anyám olasz volt.
- És sok Fellinit nézek. - Ó, imádom Fellinit.
Törték már össze a szívedet?
Hát, egyszer-kétszer.
Nagyon kedvellek.
Az jó.
Mert én is.
Az jó.
- Hallgass meg! - Nem megy.
- Segítened kell! - Szó sem lehet róla.
- Ezt meg hogy érted? - Nem megy.
Te és én. Te és én a világ ellen.
- Ugye még emlékszel? - Menj innen, kérlek!
- Te és én a világ ellen. - Jason, ezt hagyd abba, jó?
Kérlek! Kell a segítséged! Ne fordíts hátat! Csak te vagy nekem.
- Te vagy az utolsó... - Jason!
- Sandra! - Jason, kérlek, ne!
Sandra!
- Menj el! Menj innen! - Kérlek!
Engedj be, kérlek! Nyisd ki, Sandra!
Faszom! Bazmeg!
Ótvaros ribanc!
Jól vagy?
Ez meg ki volt?
A bátyám. Pénz kell neki.
Jasonnek nem jött be az élet.
Pár otthon, ahová elkerült...
kész rémálom volt.
Nem tehetsz róla.
Tudom, de ő az egyetlen rokonom.
„Minden boldog család hasonló.” És így tovább.
Mindegy, hányszor csinál baromságot, mindig kisegítem.
A bátyám, és szeretem.
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, drága Tom
Boldog szülinapot
Segíts be! Ide fújj!
Ennél erősebben kéne.
Még erősebben! Na, mi lesz?
Igen! Ez az! Igen! Megvan! Sikerült!
Mióta ismered Tomot?
Pár hete.
- Mintha tök régóta együtt lennétek. - Ugye? Elég intenzív a kapcsolatunk.
Ő a dögös könyvtáros csajszi.
- Szó szerint ő álmaid nője. - Ugye? Elképesztő a csaj.
- Melyik egyetemre jártál? - A Vassarra.
Ne már! Én is.
Ismerősnek tűntél. Mikor végeztél?
2014.
Én két évvel később.
Te is a Mug bárban tanyáztál?
Őszintén szólva, én inkább a könyvtárban ültem.
Tomnak egy szót se! Próbálok úgy tenni, mintha nem lennék totál nörd.
Örülök, hogy jól megvagy.
Nagyon magad alatt voltál, szóval...
Csak egy kis depresszió volt.
Oké, volt egy rémes korszakom,
de kit nem foglalkoztat az öngyilkosság legalább egyszer?
Ez nem vicces. Ilyennel nem viccelünk.
- Hallod? Ne már! - Jó, igazad van.
De most jól vagyok.
Azaz rohadt jól.
Tök epik volt. A könyvesboltban ismerkedtünk össze.
Szia!
Miért mindig nálam kötünk ki?
Hogy érted?
Szeretném látni, hol élsz.
Kicsit... kényelmetlen lenne.
Hát, ez sem igazán a Four Seasons.
Nem, nem erről van szó. Hanem...
Az apámmal és az új feleségével élek, és...
Nem igazán jövünk ki apámmal.
Ő nagyot csalódott bennem.
„Minden boldog család hasonló.”
És így tovább.
Mindegy. Apám nagyon beteg, szóval...
Sajnálom.
Ez van.
Nekem nem okoztál csalódást.
Sandra?
Hahó!
Jól vagy?
Nem nagyon... Nem írtál vissza.
Sajnálom.
A bátyám bajban van. Tartozik valakiknek,
ezért megverték. Három törött borda, arccsonttörés.
Ha nem fizet, befejezik, amit elkezdtek.
Mennyivel lóg nekik?
A visszafizetés nem játszik.
- Akkor mi? - Adok neki pénzt, ő meg lelép.
Oké, tegyük fel, hogy lelép, és nem találják meg!
Ki lesz a következő, akihez eljönnek a lóvéért?
Hozzám? Ugyan! Azt sem tudják, hogy létezem.
- Biztos vagy benne? - Hogy lehetnék?
- Ki kell fizetned a tartozását. - Képtelenség.
- Mennyit akarnak? - Háromszázötvenezer dollárt.
Négy napon belül.
Vagy kirabolok egy bankot, vagy nincs pénz.
Tőlem is megkaphatod.
- Mi? - Van ennyim a bankban.
Bemegyek, kiveszem.
És így neked sem kell kirabolnod.
Nem értem. Apáddal élsz.
- Egy könyvesboltban melózol. - A könyvesbolt az enyém.
Mit gondolsz, miért van még nyitva? Csak viszi a pénzt.
Szóval van pénzed, és ott ül a bankban?
Aha. Van bőven. Apám gazdag ember.
És miért csak most hallok erről?
Mit számít? És ha nem akartam elmondani?
Hát, elég elbaszott dolog,
- hogy egy szóval sem említetted. - Mit izélsz?
- Most mondom, hogy segítek. - Nem fogadhatom el.
- Miért nem? - Mert 350 000 dollár. Azért.
Hálás vagyok, hogy felajánlottad. Nagyon is.
De mi még kvázi idegenek vagyunk.
Először is nem az én pénzem, hanem az apámé.
És nem kifejezetten nemes munkával szedte össze.
Van egy kockázatialap-kezelője.
Másodszor pedig, idegen a faszom, az.
A legjobb dolog vagy, ami történt velem.
Visszafizetem. Tartson bármeddig is.
Ráér. Csak jó lenne, ha én is mehetnék veled.
Nem akarom, hogy ezekkel az alakokkal találkozz.
- Mind benne van. - Oké.
Nem lesz gáz. Este mit csinálsz?
Reméltem, találkozhatok egy csinos csajismerősömmel.
Ismerek egy remek japán éttermet a Mott Streeten.
Ha ráérnél, meghívlak vacsizni.
Figyu...
Szeretlek.
Nagyon sajnálom, hogy így alakult.
Na jó.
Sandra?
Sandra, jól vagy?
Sandra! Sandra!
Sandra!
Baszki!
Hogy telik a karácsony? Nem rossz, mi?
Maga Larusso?
Én volnék.
- Késett, Sandy. - Bocsesz.
Képtelenség taxit fogni. Kurva karácsony.
Hol van Carl?
Mr. Knutson felesége lebetegedett. Átvettem a klienseit.
Carl általában...
Mr. Knutsonnal az irodájában szoktunk találkozni.
Gondoltam, valami lazább jobban illik az ünnephez.
De ha bemenne az irodába, csak szóljon!
Nem, jó lesz itt.
Remek. Huppanjon le!
- Merre járt ma este? - Semerre.
Egy barátnőmmel lógtam. Munkatárs, inkább.
- A Starbucksban melóznak együtt? - Ja.
Caroline. Megadjam a számát?
Szükségtelen.
- Anyagozott ma, Sandy? - Nem.
Bármi, amivel megszegte a szabadlábra bocsátása feltételeit?
Semmi.
Milyen a meló? Jól megvan?
Ja. Elmegy.
Aha. A Starbucks jó hely. Van lehetősége előrejutni.
Ja, imádom is.
Na persze.
Az van, Sandy,
hogy beugrottam a munkahelyére. Egy hónapja nem látták.
Megmagyarázom, jó?
- Összebalhéztam a góréval... - Aha.
...aki egy perverz disznó, érti?
És már keresek másik melót, szóval...
A meló a feltételes szabadláb feltétele.
- Ez megvan magának? - Meg.
A kirúgása az első strigula.
Kérdeznék valamit.
Mit mutatna a drogtesztje ma este?
- Semmit. - Semmit? Tuti?
Mert ha fel kell állnom, és kimennem a kocsihoz a tesztért,
ami aztán csak kimutat valamit, akkor rohadt zabos leszek ám.
Szóval, mit mutatna?
- Jó, füveztem valamelyik este. - Ez a második strigula.
Így már vihetem is be.
A maga priuszával
- egy ideg bent is maradna. - Tudom, tudom.
- Sajnálom. - Sajnálja?
Egy okot mondjon, hogy ne vigyem be!
Van nálam pénz.
Vesztegetési kísérlet. Harmadik strigula.
Gratulálok, Sandy, megnyerte a sittet.
- Álljon fel és forduljon meg! - Hé, ne már! Hallja?
- Csomó pénzt kaphat! - Mennyi az a csomó?
Amennyit csak akar. Tudom, honnan lehet megbugázni.
Haljak meg, ha átverem, Miss Larusso!
- Hát hazudnék a felügyelőmnek? - Miben mesterkedik?
Mire gondol? Hogy én? Mi a fasz?
- Felveszi a beszélgetést? - Nem! Dehogy! Nézze...
Be akar mártani?
- Nem, semmi ilyesmi! - Mi a faszt képzelt?
- Nem, nézze... - Ekkora ökörnek néz?
Igen. Szerintem az.
Uram, felügyelőtiszt vagyok, és én felelek a hölgyért.
- Jó. - Ne üsse bele az orrát!
Le akarja venni lóvéval.
Egész este ezt csinálta a pártfogoltjaival.
Mit akar?
Megkapja a pénzét tőlem. Aztán elhúz.
Mennyit?
Amennyi nálam van.
Lássuk!
Eddig 20...
45, 46, 47.
Még tíz, 20, 40, 60, 80, 100.
Ó, baszki!
Kétszáz. Háromszáz, 400.
Azaz 447.
Ezt stíröli?
Legyen!
- Ez egy Rolex Submariner. - Tudom, mi az a Rolex.
Maga részeg, vagy mi?
Ja, az meglehet.
Bocs.
Bocsesz.
Jóccakát!
Marad a seggén!
Várjon már!
Beszéljük meg!
Nős vagyok, két kölyökkel. A családért csinálom.
Ez meg megérdemli. Elbaszott balfasz.
- Kapja be! - Csak így tovább, Sandy! Hajrá!
Mennyibe fog ez fájni?
- Öt rugó. - Felejtsen el!
Ne, ne, álljon csak meg!
Láttam azt a kocsit. Maga itt parádézik
egy 8500 dolláros órát villogtatva, amit simán ide akart adni.
Csak 447 dollárom van.
- Az órát is beszámítom. - Az 8500 dollár ám. Maga mondta.
Nyolc meg az apró, de újonnan.
Használtan 7000-be’ megáll.
Mondjuk!
Maga adja az órát, én meg a különbözetet.
Kösz!
Kellemes ünnepeket, faszfej!
Kamu Rolex?
Szállj be!
Nem kell a részed?
- A részem? - A lóvéból.
Egy rugó.
Van késem.
Jó neked.
Ülj be, mielőtt megfagysz!
Csüccs!
Leveheted a dzsekit.
Be ne próbálkozz, baszki!
- A cipőt is! - Lófaszt!
Bíznom kell benned.
Nem vagyok drogos!
Hadd lássam a karodat!
Ott aludhatsz. Már ha maradsz.
Mi lesz, ha maradok?
Nekem dolgozol.
’Reggelt!
Mi a kedvenc filmed?
Mi a kedvenc filmem?
Igen. Mi a kedvenc filmed?
A Titanic.
Nagy klasszikus.
- Neked is bejön? - Hogyne!
DiCaprio hót fiatal volt benne.
Azóta sem volt olyan jó.
Nekem A tégla is bejött vele.
Nem volt rossz, de a Titanic csinált belőle sztárt.
Kate Winslet gyönyörű volt benne.
És az a befejezés! Mindig megkönnyezem.
Hihetetlen, hogy bejön neked.
Sose láttam.
- Nem láttad a Titanicot? - Nem.
Nem nézek filmeket. Időpocséklás.
De elhitettem veled, hogy láttam. És pont ezt fogjuk csinálni veled is.
Egy tök más nő látszatát keltjük.
És amikor végeztem veled, bárkinek el tudod majd adni magad.
Mindenből megtanulsz egy kicsit.
Hogy bármiről hazudhass.
Ezeket olvasd el ától cettig!
Viccelsz, bazmeg?
Mit csináltál az 1000 dollárral?
Semmit. A dzsekimben van.
Innentől minden káromkodás egy 100-as.
Lófaszt! Az az én lóvém!
Kétszáznál tartunk. Maradt még 800 dollárod.
Olvass!
Hogy hívnak?
Max.
Boldog karácsonyt, Max!
Neked is, Sandra!
Sandy.
Mindenki Sandynek szólít.
Mostantól nem.
Max!
Eressz be! Nem anyagozom többé! Kérlek!
Max!
Kérlek! Hallod?
Csak tisztán veszem hasznod. Érthető?
Bíznom kell benned.
Anna Karenina.
„Minden boldog család hasonló.
De minden boldogtalan család
másképpen az...”
„De minden boldogtalan család boldogtalansága más.”
- Ezt akartam mondani. - A nagy Gatsby.
„Ne beszélj soha senkinek semmiről!
Mert attól fogva mindenki hiányozni fog.” Rozsban a fogó.
„Amikor még fiatalabb és sebezhetőbb voltam,
apám néhány tanáccsal látott el. Azóta...”
- Melyik egyetemre jártál? - Vassar.
A szakdogád témája?
„Radikalizmus újradefiniálva: fekete feminizmus az amerikai irodalomban.”
Kedvenc könyved?
Their Eyes Were Watching God, Zora Neale Hurstontől.
Mikor végeztél?
2016.
- „Azok voltak a legjobb idők...” - „Azok voltak a legrosszabb idők.”
- „Szólítsatok...” - „Ishmaelnek.”
- Melyik egyetemre jártál? - A Vassarra.
- Mikortól meddig? - 2012-től 2016-ig.
A Jewett koliban laktam két évig, utána albiba mentem a városba.
Nem nagyon jártam el. Inkább a könyvtárban ültem.
- Én vagyok az első? - Az első mi?
Az első csaj, akivel ezt csinálod.
Igen.
Miért pont én?
- Megláttam benned valamit. - A bátyám itt lesz a városban.
De csak akkor keres fel, ha pénz kell neki.
- Szoktál neki adni? - Néha. Csak ő van nekem.
Seattle-ből származom. Anyám ott él.
- Kattant, de ártalmatlan. - Milyen szakon végeztél?
A Vassaron. Milyen szakos voltál?
Irodalom. Csak dumálni akartam,
gondoltam, mesélek anyámról. Neked nincs?
De van.
Rühellem, mint a szart.
Mikor jártál a Vassarra?
2012-től 2016-ig.
- Mind a négy évet? - Nem. Egyet külföldön.
- Hol? - Firenzében, Olaszországban.
Beszélsz olaszul?
Hogy tetszett Olaszország?
Szép emlékeket őrzök róla.
De volt egy pasim, aki óriási pöcs volt.
Elmegyünk valahová.
Hová?
Szereted a martinit?
Szeretem hát.
Remek.
Egészségedre!
Mit keresünk itt?
Ünneplünk.
Mit is?
A szülinapomat.
Ma van a szülinapod?
Nagyon jól haladsz. Jobban, mint gondoltam.
Köszönöm!
Készen állsz egy próbamenetre?
- Próbamenetre? - Látod azt a pasit a bárpultnál?
Aha. Mi van vele?
Érd el, hogy szobára vigyen!
Ugye csak viccelsz?
Kapsz 40 percet.
Pedig milyen jól éreztük magunkat!
- Mit parancsol, hölgyem? - Vodka-martinit.
Hogy van?
Jól. Üdv!
Köszönöm!
Meghívhatom valamire?
Utálok egyedül inni.
Persze. Ja, hogyne.
Sandra vagyok.
- William. - Örvendek, William.
Hát még én!
Be kell vallanom valamit.
Na tessék! Éspedig?
Egyből kiszúrtalak.
Rá vagyok kattanva az idősebb pasikra.
Hűha! Kattanva?
De rohadtul.
Mégis, miért? Apu nem szeretett eléggé?
Aput nemigen láttam.
Házas vagy, ugye?
Bizony, mondja a gyűrű az ujjamon.
Szét akartalak kúrni, amint beléptél a bárba.
Most elmondom, mit fogok csinálni veled éjjel...
- Ki lehet az? - Kit érdekel?
Jöttek megvetni az ágyat.
- Egy pillanat, jó? El ne mozdulj! - Dehogy!
Rohadt kurva! Azt hitted, nem tudom?
Tudtam, hogy vele kúrsz!
- Mit keresel itt? - Hívom a recepcióst!
- Szeretlek! Hát nem érted? - Jason!
- Nyugi! - Kussolsz!
- Jason, higgadj már le! - Vele kúrsz?
A csajomat dugod? Mi? Őt kúrod, bazmeg?
- Kinyírlak, geci! - Ő nem...
A büdös kurva istenit!
- Te kurva! - Hallgass meg!
- Hé! - Faszom!
- Jason, köztünk mindennek vége. - Húzz a picsába!
- Hívom a biztonságiakat! - Ne! Ülj már le!
- Nyugi van! - Nem kell. Csak a szája jár.
- Ne hívjam a szekusokat? - Nem, nem kell. Majd...
Egy régi pasi... Régebben jártunk, ennyi.
Tök ártalmatlan. Csak kivan.
- Nem lesz gáz? - Nem. Tuti.
- Ígérem, csak... Tényleg. - Biztos?
Pár percet kérek csak.
- Persze. Oké. - Én majd...
Menj le a bárba, oké?
Hazug kurva!
Fél óra, és lent leszek.
- Jó? - Oké, legyen!
- De tuti, hogy nem lesz gáz? - Igen.
- Faszom! Na jó. - Már kezd megnyugodni.
- Bocs, oké? Tényleg gáz, de elintézem. - Csak ne üvöltsön, jó?
Bazmeg!
Szép volt.
Rögtön kapcsoltál. Született tehetség vagy.
Vetted a lapot, nem készültél ki, király impró. Ez a meló.
Mi a faszom ez?
Baszki!
Durva, hogy valaki ennyi kápéval rohangáljon.
És persze gyémánt fülbevaló a szegény feleségnek,
aki otthon várja az urát, míg ő fiatal csajokra vadászik.
Nem igazán vadászott rám. Csőbe húztuk.
Ezt ne csináld!
- Mit? - Ne sajnáld!
Egy becsületes embert nem lehet csőbe húzni.
Ezért nem sajnáljuk a célszemélyt soha.
Jól áll.
Mit művelsz?
Boldog szülinapot, Max!
...a falnak
- Mint az esőcseppek - Köszönöm!
Állandó kopogása
A nyári zápor átrohan
Jó szórakozást, uram!
Egy hang itt belül Állandóan azt ismételgeti
Te, te, te
Éjjel-nappal
Te vagy az egyetlen
Aki a hold fényében áll
És a nap alatt...
Max! Hát eljöttél!
Richard, bemutatom a fiamat, Maxet.
- Szia, anya! - Szia!
- Remekül festesz. - Már sokat hallottam rólad.
Én viszont szinte semmit.
Ha válaszolnál az üzenetekre, vagy felvennéd a telefont,
hogy néha felhívd anyádat, másképp lenne.
Bocs, anya, rengeteg dolgom volt.
Anyád mesélte, hogy éltél St. Bartson.
- Aha. - Hát, én is elmulattam ott régebben.
Még a 70-es években.
- Jó öreg vagy. - Max!
Ez nem... Én... Gyere, Max, beszédem van veled!
- Gyere! Gyere velem! - Ez komoly?
Nagyon restellem.
Gyere! Gyere már!
Mozgás!
Elnézést, uram!
- Hahó! - Állítsd le magad! Gyere!
- Remekül fest! - Mi a fene ütött beléd?
- Most mi van? - Tuskó vagy.
- Mit tudsz a pasasról? Ki ez? - Közszereplő, drágám.
Ha kíváncsi vagy valamire, guglizz rá!
Két percre nem hagyhatlak egyedül.
Fejest ugrasz mindenféle kapcsolatba.
Ez most más. Tényleg!
Persze.
Csak mértékkel, jó? Szerintem eleget ittál.
Ne anyáskodj, anya!
Mi a baj, édesem?
Van valami baj?
Nem úgy volt, hogy elhozod magaddal?
Hol van?
Valaki más ágyában.
Értem.
Sajnálom.
Mondjuk, nem volt túl szimpi. Rossz hatással volt rád.
Itt maradhatnék egy időre?
Jó, de...
Anyagozol?
Nem, anya, nem drogozok. Már egy éve nem.
Mert azt nem tudom még egyszer végigcsinálni.
- És ebben a házban nincs helye. - Mondom, tiszta vagyok!
Jézusom! Mi a faszom...
Mit akarsz? Bizonyítékot? Az kell?
Hugyozzak neked, bazmeg?
- Az kell? Mi? - Állj! Mit művelsz?
- Itt és most! Megkapod a mintát, jó? - Kérlek, ne! Állj már le!
- Teszteld le magadnak! - Ne csináld! Azonnal hagyd abba!
Bebizonyítom én!
Nesze!
- Vizsgáltasd meg! - Kérlek, ne tedd ezt velem!
Teszteld le!
Kérlek, kérlek mindenre, ami szent, hogy hagyd abba!
Sajnálom, anya!
Sajnálom, anya.
Miért kell ez? Miért kell ezt csinálnod velem?
Tényleg sajnálom.
Csak... Ettől még maradhatok?
Kérlek!
Igen, de nem túl sokáig.
Köszönöm! Szeretlek!
Köszönöm!
Tetszett a műsor?
Nagyon sajnálom.
Én... Kérlek... Bocsáss meg! Bocsánat!
Tavaly azon dolgozott, hogy tető alá hozzon egy céget,
ami a Bahamákon ad bérbe hajókat,
de jött a hurrikán, és odalett minden. Kár érte, Max nagyon lelkes volt.
- Olyan jól ment neki... - Madeline! Miből él a fiad?
Az apja hagyott rá némi pénzt, és hát én is...
Kisegítem időről időre.
Hát persze.
Kislány voltam még, amikor megszültem.
Aztán az apja hirtelen meghalt, és ott álltam egymagam,
és nem mindig tudtam, hogyan legyek az anyja.
Az ő dolga megváltozni. Felnőtt ember.
Nem az. És erről én tehetek.
Mindig is az én kicsi Maxem marad. Nélkülem semmire nem megy.
’Reggelt, anya!
Szia, édesem! Hogy aludtál?
Remekül. Állati a kilátás a szobámból.
Remek.
Hát, most nekem... van egy kis dolgom a belvárosban,
de ha ráérsz, együtt ebédelhetnénk.
Egykor a Via Carotában?
- Jól hangzik. - Oké. Akkor ott.
Szia!
Szia, drágám!
Richard?
Sajnálom, ami tegnap történt.
Volt bennem egy nyugtató, és elég sokat ittam rá.
Max, belátható ideig részesei leszünk egymás életének.
Ne nehezítsük meg egymás dolgát, jó?
Anyáddal ma este részt veszünk
egy jótékonysági gálán, amit a Richard Hobbes Alapítvány szervez.
Még néhai feleségem alapította.
Mindenféle nemes célt támogatunk.
Most adakoznom kéne?
Őszintén szólva, elég csehül állok.
Nem, nem. Arra gondoltam, csatlakozhatnál hozzánk.
Fellép pár divatos énekes is.
Úgy tudom, a legnépszerűbbek közül.
Lesz ott sok korodbéli fiatal is.
Rengeteg fiatal hölgy...
Köszönöm, de inkább itt maradok pihenni.
Értem. Ahogy gondolod.
Rémes voltál. Úgy bántál vele, mint egy pincérrel.
Még mindig nem tudom, ki ez a fickó.
Abban a sorozatban szerepel. Egy kémet alakít, és meglehetősen híres.
Egész este csak az járt a fejemben, mikor leszünk már kettesben.
Most már kettesben vagyunk.
És nem érdekelnek a színészek. Ezt jobb, ha tudod.
Csak magamnak akarlak.
- Uram, nyugodjon meg! - Azonosítsa...
Uram, itt a rendőrség.
- Rendőrség? Mi folyik itt? - De ez mégis mi a faszt jelent?
- Elnézést, uram, a rendőrségtől vagyok! - Jézusom...
Collins nyomozó. A fiatalember itt lakik?
- Átmenetileg. - Kurvára nem lakom itt.
- Mit csináltál? - Semmit! Az égvilágon semmit!
Drogot vett egy civil ruhás rendőrtől.
Maga jött oda, és tuszkolta rám a kurva kokóját!
- Igent mondott. - Ne adjon szavakat a számba!
- Mennyire komoly ügy ez, nyomozó? - Eléggé.
Van priusza.
Lefuttattuk a nevét, és ebből sitt lesz.
- Jézusom, Max! - Most... Most mi lesz?
- Beviszem az őrsre... - Lófaszt visz! Lelépek.
Ne érjen hozzám, faszkalap!
Richard! Richard, kérlek! Csinálj valamit!
Nyugalom!
- Faszom! - Nem beszélhetnénk ezt meg?
- Na bazmeg! - Most?
Minden évben jelentős összeggel támogatom a rendőrséget.
Tisztában vagyok vele, uram.
Ezért is vagyok itt. Respektből.
Ismerem a rendőrfőnököt. Marty nagyon jó barátom.
- Szólhatnék pár szót az érdekében. - Richard, erre semmi szükség.
A szavamnak súlya van ebben a városban.
Kétélű fegyver, tudom.
Nagyra értékelem, hogy idefáradt.
Nem is tudom, uram...
Kompenzálom a kiesett időért, jó?
Ezt nem fogadhatom el. Sajnálom.
Vegye már el a pénzt, bassza meg!
- Hagyd! Nem rendőr. - Hogy mondod?
- Hölgyem, már megbocs... - Fogja be!
Ez egy... Tipikus Max.
Szeret szórakozni... átverésekkel. Azt hiszi, vicces.
Ez is az, ugye? Valamelyik hülye játékod.
- Biztosíthatom, hogy... - Húzzon innen!
Szedje a lábát, mert kihívom a rendőröket! Az igaziakat. Tűnés!
Szerintem, Tipsy, mi most...
- Kabbe, haver! - Most... Inkább menj!
- Ez vicces? - Miért estél ki a szerepből?
Te ezt viccesnek tartod?
Ne már, haver!
- Jól vagy? - Takarodjon innen! Tűnés!
- Jól van na. - Bocs. Sajnálom!
- Majd hívlak. Köszönöm! - Jól van, haver.
Majd keress!
Jézusom!
Anya, hallgass meg!
Mindent megkaptál tőlem!
Mindenben előnnyel indulhattál.
Nem... Nem kellett nélkülöznöd soha,
és így hálálod meg?
- Megalázol előtte? - Csak egy kis...
Takarodj innen!
Nem akarlak itt látni soha többé!
Ennyi meló 1000 dollárért...
Adok én neked egy jó tanácsot, Max.
Ha lopsz, lopj sokat!
Sajnálom, hogy megütöttelek.
Spongyát rá!
Nem, most túl messzire mentem.
Mutasd csak!
Korán van egy italhoz?
Nem tetszik, ahogy nézel rá.
Jaj már!
Egy kicsit szereted.
Hogyne szeretném! Hiszen milliárdos.
Nem erről van szó.
Tök pozitív vagyok most.
Nagyon közel járunk már.
Holnap egykor vár az irodájában.
Mi van, ha ki akarok szállni?
Minek? Csak nem féltékeny vagy?
Tudod, hogy nem bírom a vénembereket.
Tudod, mit szeretek.
Oké...
Nem.
Mondd ki, mit szeretek!
Engem.
Igen, téged.
És miért szeretlek?
Mert tőlem megkapod, amit akarsz.
Akkor add meg nekem!
Most azonnal!
Jó.
Max! Köszönöm, hogy eljöttél.
Jól vagy?
Rutinvizsgálat. Gyere, kövess!
Szeretnék bocsánatot kérni a tegnapi este miatt.
Nem volt helyénvaló.
Ez aztán az eufemizmus!
Tudod, amikor anyád először emlegetett,
azt mondta, okos, jól nevelt, talpraesett fiú vagy.
Én meg arra gondoltam, hogy ilyen fickókra nekem állandóan szükségem van.
- Munkát kínálsz? - Nem. Kétlem, hogy erre vágynál.
Te meg mit keresel itt?
Kértél időpontot?
Nem. Nem hittem, hogy kellene.
Mit akarsz, Tom?
Visszatértem.
Igen, azt látom magamtól is. Mit akarsz?
Beköszönni, megnézni, hogy vagy...
- Most nem igazán alkalmas. - Hát jó. Viszlát, apa!
Tom!
Gyere, foglalj helyet!
Ő volt a fiam.
Mindig is azt hittem, a fiamra száll majd minden.
Aztán meghalt az anyja, és azt nagyon rosszul élte meg.
Nincs elég tartás benne, hogy itt dolgozzon. Gyenge jellem.
Amikor betöltötte a 21-et, felajánlottam neki, hogy bármit kérhet.
Tudod, mit kért a fiam?
Nem, Richard, nem tudom.
Egy dedikált példányt Charlotte Brontë Jane Eyre című regényéből.
És most egy könyvesboltot akar nyitni.
Az nem a legbiztosabb befektetés.
Nem hát. Ettől még megkapja.
Tudod, miért, Max?
Mert csak egy életünk van.
Nem leszek a börtönőre arra a rövid időre, ami ezen a világon jut nekünk.
Szeretném, ha őszinte lennél magadhoz, Max.
Milyen vége lenne, ha alkalmaználak?
Csúnya.
Egyetértünk.
Ettől még felajánlanék egy állást. Mondjuk, 60 000 dolláros havi fizetéssel.
Hatvan rugó havonta? Mit kéne tennem érte?
Találj magadnak valami fontosat! Légy sikeres!
Mindegy, hol, csak itt ne.
Rémesen felzaklatod az anyádat, Max. És én ezt nem tolerálom.
Mi is vagyok én akkor? Egy rossz befektetés?
Nem rossz befektetésekkel jutottam el idáig.
Ennyit érek, Richard? Havi 60 ezer dollárt?
Lehetőséget kínálok.
Előre kérek egyévnyi fizetést.
Nem probléma. Átutalom a pénzt...
Utalás? Nem, kösz. Hogy aztán leadózzam?
Könyvelővel bajlódjak? Nem.
Kápéban kérem.
Add ide a lóvét, és anyám csak a tiéd!
Lelépek. Hallani sem fogtok rólam. Egy kurva képeslapon sem.
Várj meg itt!
- Megvan! - Megcsináltuk!
Hol a picsában van a lóvém?
Jól néztek ki.
Gyerünk!
- Igen! - Hadd szóljon!
És tessék!
Megvan a nagy lóvé!
Hé, várjatok, van itt...
Van ez az új arc, Goldie.
- LA-ből. Asszem. - És?
Kaszkadőr volt, mielőtt lenyúlós lett volna belőle.
Vagy mi ez, amit mi tolunk.
Kaszkadőrködik megint. Őrült pali.
Sokan ajánlották, és beszállna egy nagy balhéba.
Rátok is szükség van.
Tipsy...
Mi kiszálltunk.
Ó, ugyan már, haver! Hogy ti... Nyuggertempó?
- Nem. Nem, nem, nem. Nem. - Ennyi volt?
Mihez kezdtek? Rendes élet? Ne már!
Szóval, elmegyünk...
- Vakációzunk egyet. - Hát... ja.
- Vakációzunk. - Ha visszaesz benneteket a fene,
- szóljatok rám, oksa? - Persze.
Ezt nem akarjátok kihagyni.
Nagymenő, oké?
Ez meg mi?
Szopattok? Hol a lé?
Ne már!
Most mi van?
- Ennyi. Ez a te részed, Tipsy. - Na, ne!
Voltak költségeink...
- Költöttünk rendesen. - ...amikkel előzetesen nem számoltunk.
Jó, azt vettem, de ez... Nem, nem. Nem ebben állapodtunk meg!
- Az lehet, de változnak a dolgok. - Aha.
Ez kezd az új norma lenni nálatok. Levesztek, mint egy kuncsaftot.
- És még röhögünk is rajta. - Ne már, haver, tudod, hogy nem!
- Nem, nem. - A-a.
Rohadtul nem.
Patika kis átverés volt, nem?
Madeline volt a... Madeline a szellemi anyja.
Jaj, hagyd már!
Köszönöm, Madeline.
Szívesen, Tipsy. Nagyon szívesen.
- Köszönjük, Tipsy. - Ja. Kösz mindent, haver!
- Majd hívlak. - Ja. Várom.
- Vigyázzatok magatokra, jó? - Szia!
- Háromnegyed millió. - Nem rossz.
Hogyan tovább?
Hazamegyek, összepakolok,
és előjövök a Jersey-ben élő beteg nénikémmel.
Holnap reggel meg lépünk.
Szeretsz?
Sajnos igen.
Hahó!
Szia! Az van...
Van jó hírem, meg rossz is.
A jó hírem, hogy az összes lóvé a tiéd.
Oké, mi a rossz hír?
Hát, hogy igazad volt.
Mivel kapcsolatban?
Az öreg szeret engem.
El akar venni feleségül. Maradok.
Csak szívatsz, ugye?
Nem akarom egy bárban leélni az életemet,
és kisstílű átverésekből megélni.
Most hülyéskedsz, ugye?
Az öreg előbb-utóbb gyanút fog.
Nem fog. Odáig van értem.
Egyébként is van baja bőven.
Az egészségével és az üzlettel.
És a lelki beteg fiával.
Én vagyok az üdítő kivétel.
Az egyetlen pozitívum.
Aha.
Ismerlek. Ha maradsz, lebuktatod magad.
Nem, nem fogom. Túl jó vagyok ahhoz.
És, ugye, ha nem keresnek, nem látnak.
Szóval, ez most komoly?
Hát... ja.
Unom az anyaszerepet.
Unalmas.
Max Burnett, itt a rendőrség!
Letartóztatási parancsunk van ön ellen. Nyissa ki!
Ez csak valami vicc, ugye? Ki van odakint? Tipsy?
Jobb, ha lelépsz.
Blöffölsz?
Nyiss ajtót, és kiderül!
Kinyitni!
Engem is kihasználtál?
Max Burnett!
- Faszom! - Kinyitni!
Részvétem.
Ha ráér, beszélnünk kellene Richard végakaratáról.
Néhány dokumentum azonnali intézkedést igényel.
És Tomnak is így lesz a legjobb.
- Rendben. - Oké.
Richard a végakarata utolsó verzióját nekem diktálta le,
majd előttem írta alá.
Mivel betegsége akkorra elhatalmasodott rajta,
úgy érzem, kötelességem tájékoztatni önöket,
hogy mindezt teljesen ép elmével tette.
Richard a vagyon nagy részét Madeline-re hagyta.
Ez nevetséges... Tomot illeti az egész.
Richard világosan fogalmazott. A Tommal történt legutóbbi incidens után...
- 350 000 dollárt loptak el tőlem. - Richard nem tartotta jó ötletnek...
- És volt egy idegösszeomlásom is. - ...Tomra hagyni a vagyont
és az üzletet.
Egy alap fog a pénzügyeidről gondoskodni.
Igen bőkezűen.
Megtarthatod a könyvesboltot,
és a te kezedbe kerül a Richard Hobbes Alapítvány irányítása.
A többi vagyontárgy, azaz ingóságok, ingatlanok, részvények,
melyeknek összértéke 9,2 milliárd dollár...
Madeline birtokába kerülnek.
Hát, legalább az alapítványt rám merte bízni.
Így van. Te vagy az igazgatótanács elnöke.
Madeline pedig a vagyonkezelő.
Vagyonkezelő?
Puszta formalitás.
Arra az esetre, ha Tom nem tudná ellátni feladatát.
- Ekkor Madeline... - Átveszi tőlem. Vettem.
Az alapítvány irányítását rád bízta.
Ezt őszintén vallom.
- Nagyra tartott. - Na, persze.
Már elnézést, de a végakaratából világosan kiderül, mire taksált!
David, szeretnék Tommal kettesben beszélni.
- Ha nem bánja. - Természetesen.
Köszönöm. Köszönöm!
Nagyon sajnálom.
- Felesleges. Nem a te hibád. - Én csak...
Szeretném, ha tudnád, rám mindig számíthatsz.
És ezen semmi nem változtat.
Szólj, ha bármire szükséged van! Nem kell egyedül végigcsinálnod.
Köszönöm.
Addig maradsz, amíg csak akarsz.
Nem kell egyhamar elköltöznöd.
De én képtelen vagyok itt maradni. Eladom a lakást.
Nem tudok egyedül lenni ebben a lakásban.
Ez nekem nem megy.
- Nem is tudom, miért hoztam fel. - Semmi baj.
Nem kéne... Nem szabadna...
- Értem. - Nem kellett volna, sajnálom.
Majd máskor megbeszéljük.
- Sok ez így egyszerre. - Nem gáz.
Mindkettőnknek sok ez.
- Köszönöm, Patrick. - Szívesen, Miss Hobbes.
- Jó reggelt, Charlie! - Üdv, Miss Hobbes!
Megnézem, kész-e a szobája. Rögtön jövök.
Nagyon köszönöm!
...Mrs. Hobbes.
Ó, hűha! Ó!
Ez nagyon szép. Megmutatja a másik tálcát is?
Hogyne.
Mondanom kell valamit. Mintha láttam...
Fáradjanak be! Tom már várja önöket.
Halálra fogja unni magát. Majd kérdezz meg 20 év múlva!
Ugyanezzel küszködöm. Megérted, gondolom.
Jó reggelt, Mrs. Hobbes! Pat Braddock vagyok.
Futólag találkoztunk a férje temetésén.
Hogyne. Hogy van?
Jól, köszönöm!
Az üzlettársaim, Mr. McCabe és Mr. Mosely.
Tomhoz jöttünk. Kaptunk tőle egy megbízást.
Mifélét?
Üdv, Pat!
Hagyd, Madeline!
- Braddock régi családi barát. - Szia, Tom!
Örülök, hogy látlak. Pat apámnak dolgozott
a kivételes diszkréciót igénylő ügyeken.
Jó, hogy itt vagy Madeline, mert mutatnék valamit.
Tom megbízott minket a tolvaj nő felkutatásával.
A rendszerben lefuttattuk a képét,
és ezt a találatot kaptuk. Véleményünk szerint ő az.
- Igen, ő. - Remek.
A neve Sandra Carmichael.
Seattle-ben született. Kemény gyerekkora volt.
Beszéltünk az anyjával, de évek óta nem hallott felőle.
Még nem volt 16 sem, amikor kibukott a középiskolából,
és elkezdte hizlalni a priuszát.
Bolti lopás, drogbirtoklás, könnyű testi sértés.
Aztán rákap a drogra,
beutazza az országot, végül Queensben köt ki,
ahol ismét letartóztatják kábítószer-birtoklásért.
Feltételesen szabadlábra bocsátják, és nyoma vész.
Oké, szóval egy drogos.
Pont ezért merül fel pár kérdés.
- Éspedig? - Milyen kérdés?
Ez az átverés túl kifinomult egy sima drogostól.
Képtelenség, hogy egyedül csinálta.
Szerintem több embert keresünk.
- Majd jelentkezünk. - Köszönöm! Nagyon értékelem.
- Elkapjuk őket. - Oké. Persze! Bízom benned.
- Majd hívlak. - Oké. Várom.
Szia!
- Nem is tudtam, hogy tudsz főzni. - Nem rossz egy kirakatfeleségtől, mi?
Apádtól tudom, mit mondtál rólam.
- Sajnálom, akkor még nem ismertelek. - Ó, nem szívtam mellre.
- Ez inkább neki szólt. - Tényleg nem érdekes.
Éhes vagy?
Aha. Meglehetősen. Lepakolok, és jövök.
Sikerült a lány nyomára bukkanni?
Még nem. Braddock kapott egy fülest, de lyukra futott vele Miamiban.
Kedvesem, amit veled tettek, az rémes és igazságtalan.
De nem hinném, hogy jobb lenne a kedved, ha megtalálnád.
Ebben nem értünk egyet.
Nos...
Oké, várj, mutatok valamit!
Szóval, én...
kerestem lakást neked.
Ezek mind a könyvesbolt környékén vannak,
nem kell sokat utaznod munkába.
- Ez meg mi? - Mondtam már.
El kell adnom a lakást, neked meg laknod kell valahol.
Az oké, de találok én magamnak.
Szívesen tettem.
- Csak segíteni akarok. - Értem én, csak jelzem,
- találok én magamnak lakást. Kösz! - Miért akadtál ki?
- Nem akadtam. - Dehogynem.
- Húzol egy ilyet... - Teljesen felhúztad magad.
- ...és azt hitted, nem reagálok? - Részt akarok venni benne.
- Nem a te bajod! Nem vagy az anyám! - Ebben igazad van.
Ha az lennék, szólnék, hogy szedd össze magad, bazmeg!
Összetörték a szívedet. Mint mindenki másnak.
Állandóan.
De a legtöbben nem kutathatják fel azt, aki elhagyta őket.
Lopott tőlem.
Nem a pénzt akarod visszaszerezni. Látni akarod.
Ugye?
Magadnak hazudhatsz, de nekem nem.
Sajnálom. Ez túl durva volt.
- Lúzernek tartasz. - Dehogyis!
- Dehogynem. - Nem hiszem, hogy lúzer lennél.
Szerintem...
te nagyon is emberi vagy.
Mint mindannyian.
Csak boldogulni akarunk.
Szólok Braddocknek, hogy fújja le.
Jól teszed, drágám. Tudom, mennyire nehéz.
A lakást még nem hirdetik. Maguk látják először.
Ó, ez nagyon izgalmas.
- Remek környéken van. - Halló?
- Rengeteg a fiatal erre. - Igen?
Tomnak van egy könyvesboltja
- a Thompson Streeten... - Aha. Jó.
- ...így tökéletes megoldás lehet. - Vidd fel a lakásba! Igen.
- Édesem, mi... mi történik? - Oké. Kösz!
Megtalálták.
Azt hittem, leállítottad a keresést.
Hát, le is... De még volt egy utolsó nyomuk, és így lett meg.
- És most hol van? - Felviszik a lakásba.
Beszélni akarok vele. Most mennem kell. Sajnálom.
Rémesen sajnálom, de el kell halasszuk. Nagyon köszönöm!
- A vendégszobában van. - Jó.
A Lincoln Motelben találtunk rá, a bronxi autópálya mellett.
Súlyos heroinfüggő. Sokat romlott az állapota azóta.
Érted? Várj! Várj egy percet!
Kapott nyugtatót, hogy ne vergődjön,
de nagyon komoly elvonási tünetei lesznek, szóval...
- Beszélhetek vele? - Bemegyek én is.
Szükségtelen.
Mondott valamit?
Tud valami többet?
Még nem.
Jól vagy, édesem?
Igen.
Jól vagyok.
Fura. Mintha ő lenne, de egyszerre nem is.
Mondott valamit?
Igazad volt.
Nem egyedül dolgozott. Volt egy... Van egy pasas, a bűntársa.
Ő tanította meg mindenre. Ő készítette fel.
És ő tervelte ki.
Az is elmondta, hogy a fickónak van valamiféle kapcsolata hozzánk.
Miféle?
Mindent tudott rólam. A lány szerint személyes indokai voltak.
Adott személyleírást?
- Mondta, hogy néz ki? - Nem. A pasi őt is átverte.
Egy fillért nem adott neki.
Megengedtem, hogy itt maradjon...
- Ó, nem, nem! Szó sem lehet róla! - ...és...
- Rosszul van... - Nem.
- ...és le kell jönnie a drogról... - Nem!
- ...és tökre megbánta, amit tett. - Nem bízhatsz egy függőben!
- Pénzért bármire képes. - Egyetértek.
- Könnyen elintézem. - Nem. Itt marad.
Gondoskodom róla. Orvos, nővér, nem probléma. Intézem.
- Segíteni akarok. - Mr. Braddock, ez veszélyes.
- Kérem, segítsen nekem! - Nos, én...
Őriztethetem 0-24-ben. Kvázi fogdában lesz.
Nem ez aggaszt, ne csinálja már maga is!
Készen állsz lelkileg, milyen lesz
- az igazi önmaga? - Alig várom, hogy végre láthassam!
Na jó. De ha marad, beszélni akarok vele.
- Ne, várj! Pihennie kell. - Nem érdekel.
Sandra?
Szia, Madeline vagyok!
Tom apjának az özvegye. Tom a mostohafiam.
Szívjál gázt, te hazug kurva!
Tudom, ki vagy, Madeline.
Max elmesélte, mi az ábra.
Hogy ráküldted a zsarukat, aztán könyörögtél neki, hogy visszajöjjön.
Mert volt egy vén fószer, aki haldoklott, és kurva sok lóvét hagyott maga után,
és csak az volt a dolgunk,
hogy a fiát félreállítsuk,
mert akkor a csaló kurva özvegye örököl mindent.
Mit akarsz?
Mindent be akarok vallani,
hogy ne nyomja a lelkemet.
Hívd ide Tomot, jó? Tom?
- Mennyi? - Nem kell a pénzed, ribanc.
Nem?
Úgy volt, Maxszel a vasútállomáson találkozunk.
Három napig vártam rá.
És én idióta bebeszéltem magamnak, hogy történt vele valami.
Hihetetlen, mi?
Elhagyott.
Szóval? Mi kell?
Max.
Maxot akarom.
A szemébe akarok nézni. Azt akarom, hogy lássa, mit tett velem.
Maxot akarom.
Anyukám, gőzöm sincs, hol lehet.
Akkor tudd meg!
Vagy mindenki megtudja, ki is vagy valójában, bazmeg!
Maradhat.
A hívását továbbítottuk
egy automata üzenetrögzítő rendszerre.
Ha végzett a hívással,
tegye le, vagy nyomja meg az egyes gombot további opciókért!
Van egy kis gáz.
Megtalálták a kis drogos kurvádat a bronxi autópálya mellett.
És most ott héderezik nálam, és utánad epekedik.
Mondhatom, jól kikészítetted.
Tök felesleges volt ekkora gyökérnek lenned.
Eleve, mi a faszért dumáltál neki?
Hívj!
Hol van? Hol van?
Megtaláltátok?
Ha végzett a hívással,
tegye le, vagy nyomja meg az egyes gombot további opciókért!
Max. Megint én vagyok. Nem hívnál vissza?
Max elmondta, mi az ábra.
Tudom, ki vagy, Madeline.
Kérlek, hívj vissza! Szükségem van rád.
Maxot akarom!
Látni akarom Maxot! Látni akarom Maxot!
Kérlek, hívj vissza! Kérlek, Max!
Vagy mindenki megtudja, ki is vagy valójában, bazmeg!
ÜZENETEK HÍVJ FEL
Ide hallgass! Visszajöttem, ahogy kérted.
Tom megkapta az idegösszeroppanását, én a pénzemet.
Igen, de én...
Az van, hogy...
Azt hiszem...
Gyere vissza!
Visszamenjek?
Igen.
Azért hívsz, hogy lapátoljam el a szarodat.
Igen, bazmeg!
- Tedd azt le... - Nagyon is jó lesz ott.
- Oké. Én erre... - Nyerésre állsz...
...akkor meg minek kérdezősködsz annyit?
Csalsz? Át akarsz verni?
Hahó! Hogy van a kis betegünk?
- Sokkal jobban. Kösz! - A tegnapi este durva volt,
- de a nehezén túl vagyunk. - Az nagy megkönnyebbülés.
Jobban is festesz.
Épp sétálni készültem. Csatlakozol?
Nem jó ötlet. Még nem százas.
A friss levegő jót tenne neki.
- Hát, nem is tudom. - Oké.
- Jól fog esni egy kis séta. - Ó, remek. Hozz egy pulcsit is!
Ez gyorsan ment. Hol volt?
Majd megkérdezed tőle.
Megegyeztünk, ugye?
Találkozol vele, és eltűnsz az életemből.
- Nem akarok tőled semmit. - Pompás.
Hogy vagy képes ezt csinálni?
Sokat gyakoroltam.
Hová megyünk?
Itt vagyunk.
Otthagytál!
Napokon át vártalak! Otthagytál a picsába!
Hogy tehetted?
Hogy hajíthattál félre, mint egy használt kotont?
Jaj már! Nőj fel! Befejezted?
Átvert. Mi ebből élünk.
A kérdés csak az, hogyan tesszük jóvá.
Azt akarom, kérjen bocsánatot.
Az felejtős. Ugyanis nem sajnálja.
Éreztél bármit is irántam?
Semmit.
Mi a faszom ez?
Bassza meg!
Megmondtam, vagy megmondtam?
Ezzel a két nímanddal rántotta ki alólad az örökséget.
Na, mi van? Megnémultál?
Az örökség Tomé.
És szépen visszaadod neki. Mert őt illeti.
Ha Tom pénze lenne, akkor nála lenne.
De az én pénzem.
És tudod, mit kezdek vele?
Fogok belőle egymilliárd dollárt, és rád megyek, de durván.
Van egy négyszobás házad a fasz tudja, hol?
Elveszem. A Merdzsód? Elveszem. A gyerekeid tandíját? Azt is, bazmeg!
Mire végzek veled, ruppótlan senkiházi leszel!
Mert neked csak a pénz számít, ugye?
A pénz és más semmi. Az a fontos.
Ugye, Sandra?
Figyelsz te rám? Mondj valamit! Válaszolj!
- Hűha! Hé, Tom! Tom! Ne! - Nyugi, nyugi!
Azóta szívatsz, hogy találkoztunk!
- Tom... - Tedd le a fegyvert! Hallod?
Mindent elvettél tőlem!
- Sajnálom. - Hazug ribanc! Ne mondd...
Tom, tedd azt el, hallod? Tedd le!
- Tedd le a fegyvert, Tom! - Tedd le a fegyvert!
Mindent komolyan gondoltam, Tom. Nem hazudtam neked.
Igazad van. Igazad van. Nem te vagy a hibás.
- Tom, ne! Mit művelsz? - Hé! Ne, ne, ne, Tom!
Ez a te műved! Tönkretettél!
Nézz csak rám! Látod, mit tettél? És apámmal?
Én gondoskodtam apádról! Én tartottam életben!
- Lófaszt! - Tom, kérlek, ne tedd!
Kussolsz!
Tom, tedd le... Tedd azt le, oké?
Kérlek! Tedd le! Ereszd le szépen!
Ne, Tom!
Ne!
- Hátra! - Tedd le a fegyvert!
Ne mozduljatok!
- Tedd azt le, Madeline! - Végeznél velem, Madeline?
- Vissza, Tom! Hátra! - Le akarsz lőni? Csak tessék!
- Hé! Tom! - Tedd meg!
- Ne, ne, ne! Istenem, ne! - Mi? Mit te...
Tom?
Mi lesz, fiam? Maradj velem!
Tom?
Mi a fasz volt ez?
Jézusom!
Megölted!
Én ugyan nem! Ő... Ő... Ő húzta meg a ravaszt! Mindenki látta!
- Hívd a rendőrséget! - Máris.
- Ne! - Tom lőtt.
Hogy mondtad? Ki a faszom vagy te? Kussoljál! Nyakig benne vagy te is.
- Egy lövöldözést jelentenék. - Nem én tettem! Én... Én...
- Nem öltem meg! - Igen, lövöldözést.
Egy fiatalembert mellkason lőttek. Nem tudom pontosan.
A... A kölyök meghalt. Ez egy... Szörnyű tragédia.
- De én... Én... Én nem... - Nem ő lőtt. Tom megölte magát.
Jóvá tudom tenni.
- Megvan, hogy. - Hogy mondod?
Visszaadom a pénzt.
- Az alapítványnak adom a pénzt. - Mi van?
- Csak úgy odaadod? - Igen.
Nem akarok sittre menni valamiért, amit nem követtem el!
Késő. Jönnek. Jön a rendőrség.
Ha átadsz a rendőrségnek, elfelejtheted a pénzt. Örökre.
- Gondolj bele, mire elég! - Ó, te...
Visszaadjuk a pénzt!
Kérem! Kérem! Könyörgöm! Nem akarok börtönbe menni!
Ezt a kibaszott szarvihart!
Madeline Hobbes az egyesen. Azt mondja, sürgős.
Elnézést, fel kell vennem!
Madeline... Halló?
Minden rendben?
Szeretném átutalni az örökségemet...
a Richard Hobbes Alapítványnak.
Richard óhaja az volt, hogy a magáé legyen, Madeline.
A magáé.
Én viszont az alapítványnak adom.
És még ma le akarom rendezni.
David, kérem, intézze el! Amilyen gyorsan csak tudja!
Madeline, mi a baj? Kényszer hatása alatt áll?
Nem.
Nekem elmondhatja, ha bajban van. Segíthetek.
A következő gép Oklahoma Citybe megy.
Már csak 40 percünk van. Mozgás!
Madeline? Tommal megbeszélte?
Maga az én ügyvédem, ugye?
Persze. Hogyne.
Akkor tegye, amit mondok, és utalja át a pénzt!
Az összeset!
Előkészítjük a papírokat.
Tűnjön rablásnak!
Nyugodt vagy, pedig most buktál el egy zsák pénzt.
Profi vagyok.
Elajándékoztál pár milliárd dollárt.
- Valóban? - Miért, nem?
Nem is tudom. Tényleg?
Úgy emlékszem, az alapítványnak adtam a pénzt.
Amit Tom vezet.
Vagyis vezetett.
Tom meghalt.
Így a pénz felett a vagyonkezelő rendelkezik.
Tippelj, ki az!
Még mindig a pénzről van szó.
Igen. Igen, arról.
Tom meghalt.
Megöltük.
Mi öltük meg.
- Szedd össze magad! - Mindjárt hányok.
Meg kell szabadulnunk tőle.
Nem lehet. Túl sokat látott és tud.
Mi van? Csak nem megkedvelted?
Nem.
Semmi baj. Van az úgy.
Nem kedveltem meg.
Azt csinálsz, amit akarsz.
Leszarom.
- Nem kedveltem meg. - Helyes.
Parancsolnak egy kis vizet?
Kösz!
- Ez nem vér. - Hogy mondod?
Nézd! Túl könnyen kijött.
- Ez nem vér. - Hadd lássam!
Ha nem vér, akkor mi?
Mondd meg te!
Hogy érted?
Te is benne vagy?
- Miben? - Rávettél, hogy elajándékozzam a pénzt.
- Vett rá a faszom. - Tom él! Átvertél, bazmeg!
- Miket hordasz össze? - Átbasztál!
- Kinyírlak, bazmeg! - Semmi közöm...
- Eltiporlak, bazmeg! - Semmi közöm nincs hozzá!
Sandra!
Sandra! Sandra?
- Boldog karácsonyt, Max! - Neked is, Sandra!
Sandy. Mindenki Sandynek szólít.
Egy tök más nő látszatát keltjük.
És amikor végeztem veled, bárkinek el tudod majd adni magad.
Mi lesz, ha maradok?
Nekem dolgozol.
Ez az, aminek látszik?
Igen.
Honnan tudhatom?
Nagyon kedvellek.
Az jó. Mert én is.
A bátyám. Pénz kell neki.
- Jason! Ne üvölts... - Figyu! Hallgass már meg!
Az apámmal és az új feleségével élek.
Apám nagyot csalódott bennem.
Nekem nem okoztál csalódást.
Szeretlek!
Egy becsületes embert nem lehet csőbe húzni.
Ezért nem sajnáljuk a célszemélyt soha.
Max elmesélte, mi az ábra.
Volt egy vén fószer, aki haldokott, és kurva sok lóvét hagyott maga után.
Csak az volt a dolgunk, hogy a fiát félreállítsuk,
mert akkor a csaló kurva özvegye örököl mindent.
75 ÉVESEN ELHUNYT A MILLIÁRDOS RICHARD HOBBES
Mindent be akarok vallani.
Hogy ne nyomja a lelkemet.
Nagyon sajnálom, amit történt.
Mizu, Tipsy?
Richard meghalt, és Madeline-é lett az összes pénz.
Ez az átverés túl kifinomult egy sima drogostól.
Képtelenség, hogy egyedül csinálta.
Szerintem több embert keresünk.
Van egy Goldie nevű hóka csóka.
Vörös a haja, innen a beceneve.
Innen mindent ki kell pucolni.
Igazad volt.
Nem egyedül dolgozott. Volt egy... Van egy pasas, a bűntársa.
Ő tanította meg mindenre. Ő készítette fel. És ő tervelte ki.
Nem jó. Még egyszer!
A pasi őt is átverte. Egy fillért nem adott neki.
Hogy vagy képes ezt csinálni?
Sokat gyakoroltam.
Elnézést, gyors kérdés!
Tudni szeretném, hol a faszban
- van a lóvém! De jól néztek ki! - Ugye, hogy eljött?
- Ti nem vagytok civil ruhás zsaruk? - Mizu, bébi?
- Jól vagy? - Tessék, a részed.
Oké. Nem rossz, Sandy. Max jó tanárod volt.
Nem fogom többször mondani. Nagyon kellenél nekem.
Bocs, Goldie. Végeztem ezzel.
- Na ja. Hallottam már ilyet. - Végeztem.
- Oké. Léptünk. - Jó.
- Cső! - Béke!
- Ésszel! - Ingatlanba fektetek!
- Na tűnés! - Ja!
Szia, Sandy!
Jó sok pénzed lett, Tom.
Remélem, valami jó is kisül belőle.
Úgy lesz.
- Köszönöm! - Nekem köszönöd meg?
Mindent elvettem tőled.
De vissza is szerezted.
Van egy remek japán étterem a Mott Streeten.
Ha ráérsz, meghívnálak vacsira.
Hát, éppen szingli vagyok.
De szeretek az lenni.
A feliratot fordította: Varga Attila