Hej, Randy. Får jag be dig om en tjänst?
Kan du skyla ditt mellangärde med en sjal eller presenning?
Ditt skrev och knä?
Ska jag lägga en sjal på mitt skrev?
-Dina jeans är rätt trasiga. -Tack.
Sjukt trasiga. Från vissa vinklar.
-Jag kan se din snopp. -Ja, det kan man nog.
Om du har problem med det, titta inte.
-Skyl dig bara. -Det är du som har problemet.
Jag ber dig skyla din penis, och det är jag som har problem?
-Det är stilen, Tom. -Så du tänker inte skyla dig?
Ska du ha revor i dina byxor?
Gå runt i skolan med snoppen i vädret och låtsas som att det regnar?
Du låter avis, Tom. Randy klär sig coolt.
Jag med.
Nej. Du har samma blåa skjorta varje dag.
Nej, det är första gången jag har den.
Ni vet inget om mode.
-Nelson, visst klär jag mig coolt? -Visst.
Du har helt klart kläder på kroppen.
Låter som en komplimang. Jag klär mig bra.
Det här är min partyskjorta.
Vänta, är det där din partyskjorta?
Min partyskjorta när jag är på gott humör.
Tom, det är det sorgligaste jag hört.
Hej, barn. Det här är seriöst, så sitt ner.
Jag har fått klagomål om olämpliga kläder i skolan.
-Vänta, va? -Vem har klagat?
-Klagomål? -Titta här.
Vulgära t-shirts? Jeans för vuxna? Och trasiga jeans?
Jag vill inte se ditt paket, Randy.
Räck upp händerna om ni vill se Randys paket.
Inte en enda hand.
En tyst majoritet. Så är det.
Det måste bli ett slut på det här. Jag tvingas införa skoluniform.
-Det är en bra idé. -Uniform?
-Kan han göra så? -Är vi fångar?
Många av er har säkert märkt att jag klär mig snyggt.
Mr B klär sig snyggast, så han ordnar med designen.
Hej, ungar. Som ni kanske vet-
-så lever vi i ett förortshelvete utan känsla för stil eller klass.
Var positiv, mr B.
Min utmaning var att skapa en look som är tråkig-
-och osmickrande. Jag såg mig runt för inspiration-
-och se vad jag fick ihop.
-Nej. -Nej!
-Åh, nej. -Det är som ett sjukt skämt.
-Vad händer? -Vad händer?
Det är en look som skriker:
"Jag har gett upp om livet, livet har gett upp om mig."
Nej. Mr B, vill du ha min input?
-Egentligen inte. -Det är varumärkesintrång.
-Jag stämmer dig. -Du ska inte stämma nån, Tom.
Ingen äger combon blå skjorta och chinos.
-Jag är känd för det. -Idioter i hela världen bär det.
-Han har uppenbarligen druckit. -Tom...
Det kommer tyvärr att bli så här. Barn, ta era uniformer.
Från och med nu ska ni ha på er dem varje dag. Punkt.
Jag måste erkänna att tyget är underbart.
Hur går du igenom livet så här? Så deprimerande.
-Gillar ni inte det? -Hellre att mina föräldrar...
...säger att de ska skilja sig än att ha på mig den här skjortan.
-Sluta. Det är förolämpande. -Den här ryggsäcken...
...gör rumpan platt.
-Gillar du det inte? -Den trycker ner rumpan.
-Det ser ut som att jag inte har nån. -Jag gillar det inte.
Vi ska sätta stopp för det här.
Alla ska lämna skolan kl. 12.
-Ska ni lämna skolan? -Alla elever.
-För att ni ser ut som Tom? -Det är ett brott mot mänskligheten.
Det är så, Tom.
-Ni överreagerar. -Ingen vill se ut som du.
Du ser ut som en trist bit bajs.
-Som en trist bit bajs? -Du ser ut som skittrist bajs.
-Mamma, får jag fråga en sak? -Visst.
Ser jag ut som en trist bit bajs?
Nej. Varför undrar du det?
Jag har fått hård kritik om min look.
-Uniformerna går inte hem. -Tom, känn dig smickrad.
De vill att alla ska se ut som du för att du är så stilig.
Nej, det är ett straff. Det var mr B tydlig med.
-Nej, min pojke är stilig. -Vet du vad ditt problem är?
-Du behöver inte säga nåt. -Du stoppar inte in skjortan.
Det är inte min stil.
Gör det. Jag vill se hur det ser ut.
-Släpp det bara. -Jag går inte förrän du gör det.
Slappna av. Ta en tupplur.
Passa dig så du inte får en smäll.
-Varför står du upp? -Jag gör det åt dig.
-Nej, snälla. -Var stilla.
-Åh, nej. -Jag stoppar in den.
-Ska inte nån göra nåt? -Stå still.
Snälla, mormor.
-Wow. -Bra?
Det gjorde stor skillnad! Tror du mig inte?
-Vi ringer morbror Bill. -Han vet inte...
-Hej, hej! - Bill, Tom stoppade in skjortan.
-Vad tycker du? -Herregud.
Tommy, du ser fantastisk ut. Som en modell.
-För att jag stoppade in skjortan? -Det är som natt och dag.
Håller med. Nåt magiskt hände när du stoppade in skjortan.
-Är jag så snygg? -Du kommer från en släkt...
...av vidriga sluskar.
Om du får chans att bli modell, satsa!
Det var inspirerade. Okej, vi provar.
Hej. Välkomna till Triple M, Male Model Management.
-Jag heter Dino. Vad gäller saken? -Tack för att du tar emot oss.
Min son är onormalt snygg och funderar på att bli modell.
Jag träffar honom gärna. Ta med honom nån gång.
Det är jag. Jag är den manliga modellen.
-Är du snygg? -Ja, folk säger det.
Min mormor verkar tycka...
Du ska få min professionella åsikt. Gratis.
-Det är en gratis åsikt. -Bra.
-Håret, hemskt. -Jag förstår.
-Näsan, vidrig. -Det köper jag.
-Bålen, missbildad. -Ingen positiv feedback.
Grabben, modellvärlden är en stenhård miljö med vackra människor.
Den är inget för dig.
Ju mer vi pratar, desto mer förhastat känns det att ha åkt in till stan.
Fantastiskt. Det här känns toppen.
Bra konstruktiv kritik. Jag ska jobba på min näsa, mun och hår.
Sköt om er. Tack för att ni kom.
-Du, stopp där. -Vem då, jag?
Din rumpa är fantastisk. Perfekt proportionerlig. Får jag närma mig?
-Nej, det känns konstigt. -Det är okej, Tom.
Skinkorna är perfekt balanserade.
Byxorna verkar hända i en perfekt vinkel.
-Det sa mormor också. -Jag kan nog fixa katalogjobb.
Toppen!
Barnkläder. Chinos, khakis, chaps. Har du haft på dig chaps?
-Kan jag bli modell? -Rumpmodell.
-Men modell. -Rumpmodell.
Ansiktet skulle aldrig synas.
-Det gör inget. -Så vad händer?
-Vill du signa Tom? -Absolut.
Jag ska ha en lanseringsfest på fredag på min vindsvåning.
Kom gärna förbi och visa upp varorna.
Ursäkta, såg jag inte din bakdel i nya LLBean-katalogen?
-I chinos? -Den rumpan är bara...
-Det får jag höra ofta. -Jag bjuder, lilleman.
-Vänta, varför? -Du är känd.
Jag sig din rumpa i nya H&M-katalogen. Schysst.
Lite pervigt, en tack.
-Kolla, hör ni. -Vadå?
-Det är jag på reklamskylten. -Vänta.
Det är min rumpa i de där manchesterbyxorna.
-Vänta nu. -Jag är förvirrad.
-En modellagentur signade mig. -Är du modell, Tom?
Ja, jag är arbetande modell.
Får du betalt för det?
Jag sa ju att jag var välklädd. Folk gillar hur kläder ser ut på mig.
-Är vi i ett parallellt universum? -Tyvärr inte.
Måste rusa. Jag ska på fest på min agents vindsvåning.
Har du en agent som har en vindsvåning?
-Varför ingick inte jag i dealen? -Det här är mina modellvänner.
En helt annan värld. Ni kan väl svänga förbi?
-Svänga förbi? -Vi kan "svänga förbi" vindsvåningen.
-Tom, vem är du? -En snygging som kliver av en buss.
Kan alla samlas här?
En applåd för den främsta manliga ungdomsrumpmodellen-
-i nordöstra regionen - Tom.
Jag vill tacka alla.
Det känns som i går som jag inte ens stoppade in skjortan.
Nu är jag främsta manliga ungdomsrumpmodellen.
-Det är min son, det. -Tack till min agent Dino.
Han tittade på min rumpa och sa: "Jag gillar det jag ser."
Nja, det gick inte riktigt till så.
Älskar er. Tack så mycket.
En applåd för honom.
Allt händer så fort, Tom. Så spännande!
Om min rumpa fortsätter vara lika snygg, finns det inga gränser.
Tyvärr, vi har klädkod.
Vi kom direkt från skolan. Vi står på listan.
Det stod "snyggt ledigt klädd" på inbjudan. Ni ser ut som idioter.
Vi är klädda som festens värd.
Det där är "dumt ledigt klädd", som en idiot.
Där är han ju. Kom, Tom!
-Kul att ni kom. -Säg att vi är snyggt ledigt klädda.
Det blir nog ett problem. Vi kan inte släppa in er.
-Va? -Inte när ni ser ut så.
-Vad är det här? -Det är bokstavligen din skjorta!
Har ni ryggsäck på en vindsvåningsfest?
Du bjöd in oss när vi såg ut så här.
-Tyvärr. -Det här är oacceptabelt, Tom.
Du måste bestämma dig. Dina nya modellvänner-
-eller dina dåligt klädda vänner.
Svårt beslut.
-Är det? -Vet du vad?
Svara inte ens. Vi är trötta på dig.
-Va? Nej, kom igen. -Du har förändrats.
Var inte arga på mig för att jag är snygg och för att kläder...
-...ser vackra ut på min fysik. -Du har förändrats.
Börjar du använda ordet "fysik" så sticker jag.
Ha ett bra liv.
Du har bara en annan vibb än dem.
Mamma, ingen vill leka med mig-
-så jag går runt kvarteret och tittar på mina reklamskyltar.
Okej, Tom. Ha så kul.
-Hej, lilleman. -Hej, glasskillen.
-Du ser nere ut. -Jag har nog gjort ett misstag.
-Alla kallar mig idiot. -Berätta.
-Vill du höra? -Nej, men jag lyssnar.
De införde skoluniformer. Det fick mig att ifrågasätta mitt utseende.
Jag blev modell. Det ena ledde till det andra, nu har jag inga vänner.
-Kläder gör inte mannen. -Folk säger att det är viktigt.
-Att folk bryr sig om hur man ser ut. -Se på mig. Jag har hawaiiskjorta...
...smutsiga chinosshorts och en glassförsäljarhatt.
-Det är en fånig look. -Men jag är lycklig.
-Trots att du ser hemsk ut. -Det är läxan här.
Vänd den här världen av fåfänga och mode ryggen.
-Hur då? -Ta av dig uniformen.
-Och streaka. -Streaka? Vad är det?
Att springa runt med snoppen i vädret.
Är det ditt råd?
Det är vad aktivism är. Att råka illa ut när man talar sin mening.
Lysande. Nu vet jag varför du är så framgångsrik.
Om nån ifrågasätter dig, säg bara:
"Min glasskille rådde mig till det."
Det är nog inte alls lika imponerande som du tror.
Så ja! Sparka till bollen! Bra. Vänsterflanken. Vänsterflanken!
Skydda målet! Ja!
Herregud, springer Tom ut på planen naken?
Hej, alla! Se på mig!
-Sluta! -Hej!
-Sluta, snälla! -Varför?
-Vad gör du? Vänd er om, barn! -Få det att sluta!
-Jag fixar det. -Stick, Nelson.
Vad är det ni inte fattar, barn? Titta inte på hans penis eller rumpa.
-Lugn, det är jag, Nelson. -Få bort honom.
-Vems snopp är det vi ser nu? -Ja, det är ironiskt.
-Tom, vad fan var det där? -Förlåt. Jag ville bara...
...protestera mot uniformerna.
De lägger för stor vikt på utseendet...
Vilka uniformer? Vi skrotade dem.
-Ursäkta? -Jag fick dödshot.
Ingen ville se ut som du.
-Så det här var onödigt? -Ja, Tom. Helt onödligt.
-Och nu är du i trubbel. -Jag?
Det var min glasskilles idé. Det var glasskillen.
Vad ska jag göra med den informationen?
-Vi har alla lärt oss en läxa. -Vadå, Tom?
Stoppa aldrig in skjortan. Det slutar aldrig bra.
Är det vad du tar med dig?
Nu går jag, Tom. Ha så kul med mormor.
-Ha så kul med dina konstiga saker. -Kom ihåg reglerna.
-Menar du det som hände sist? -Inte lämna huset.
Mormor var ful. Det ska inte hända igen.
Inga filtar, inga örngott, inte röra lamporna.
-Om det är mörkt då? -Det är reglerna.
Mormor får väl inte röka i huset?
Nej. Om hon röker här, döda henne.
-Jag fattar. -Tack för hjälpen, mamma.
-Jag älskar er. -Detsamma, älskling.
-Tom, nu sticker vi, för fan. -Vänta, va?
Det är bingokväll i kyrkan.
Mormor, jag får inte svära. Det står i regelboken.
Nu är det jag som bestämmer reglerna, Tom.
Mormor har högre rang än mamma.
-Jag vill inte råka illa ut. -Det gör du inte.
Vi skulle kunna döda nån på 5th Avenue-
-och ingen skulle tro att det var vi.
Varför skulle vi döda nån på 5th Avenue?
Vill du göra mig sällskap på en kväll av skoj och äventyr?
När du säger det så, låter det faktiskt frestande.
Vi behöver ha kul i livet, Tom.
så nu kör vi.
Välkomna, gott folk. Det är bingokväll. Slå er ner.
Vår korgosse Randy snurrar hjulet i kväll.
Om ni förlorar, var snälla och låt bli att be att jag ska dö.
-Varför tittar han på mig? -Uppfattat.
-Nu ska vi ha kul. -Nu börjar vi.
-N31. -Du tog med dig 100 kort.
Det ökar mina vinstchanser. När vi vinner-
-skäll ut "bingo".
-Ska jag skälla? Hur då? -Som ett djur.
Här gäller den starkastes lag.
G62.
G62? Vänta, jag tror vi har det.
-Är det bingo? -Skäll ut det, Tom.
-Vi har bingo här. -B4.
-Han hörde inte. -Du skällde inte.
-Skäll! -Jag skäller.
Bingo! Vi har bingo, din jävel!
Förlåt, jag blev tillsagd att skälla som ett vilddjur.
Tom, vi har problem.
-Problem? Är jag illa ute? -Ja, lite.
Jag fick höra att vi kunde döda nån och komma undan med det.
Nu hänger jag inte med. Men din mormor förstör bingon.
-Nej, det går bra för henne. -Det är problemet.
Gör mig en tjänst. Nästa gång hon vinner, säg inte bingo.
-Jag måste, det är mitt jobb. -Låtsas som att hon förlorat.
Det här börjar bli konstigt.
Präst står högre i rang än mormor. Så lyd.
-Står präst högre i rang? -Ja.
Hon sa: "Jag är högsta hönset. Gör som jag säger."
Kallade hon sig för "högsta hönset"?
-Ja. Det gör hon jämt. -Wow.
Högsta hönset förstör bingon. Vad sägs om det?
O62.
Kom ihåg, det här är kul. Vi är civiliserade. O62.
Vad är det frågan om? Vi har inte vunnit på nio omgångar.
Det är bara ett spel. B9. Det är bara ett spel. B9.
-Det här är löjligt. -Vi är inne i ett dåligt stim.
Siffrorna går bara inte vår väg.
-Det kan man lugnt säga. -N22.
-Nämen, jag vann. Bingo. -Hectors mormor?
-Ja, bingo. -Lägg av.
-Den bitchen kan inte spela bingo. -Säg inte så.
-Snälla, säg inte så om henne. -Kolla hennes kort!
-Jag tror att du vann. -Sköt dig själv.
Där. Du hade bingo diagonalt från vänster till höger.
-Snälla, sätt dig. -Varför ropade du inte bingo, Tom?
-Jag missade det. -Det gjorde du inte alls.
Det var elakt sagt. Vart ska du, mormor? Sätt dig.
Nu har jag sett allt. Mitt eget barnbarn pippade mig på bingo.
Jag sticker.
Får man säga "pippa" i kyrkan? Det tror jag inte.
-Toms mormors telefon. -Jag ringer inifrån huset.
-Vänta, va? -Skojar bara. Det är mamma.
-Kul. Ett mordskämt. -Mordskämt.
-Hur går det? -Vi har en jätterolig helg.
-Några aktiviteter? -Vi larvar oss bara.
Larvar er? Vad betyder det?
-Varför så många frågor? -Menar du dansa?
Berätta historier, baka. Göra saker. Vi gör kul saker.
-Hoppas du har kul. -Okej.
-Hälsa mormor. -Jag ska.
-Hej då. -Bra samtal.
Fridens.
Hej, mormor. Jag tar två Pop-Tarts, en med lönnsirapssmak...
Osis, din skit. Jag spolade ner dina Pop-Tarts i toaletten.
-Märklig start på dagen. -Förlåt.
Gäller det bingon? Ledsen om jag förstörde ditt roliga.
Roliga? Tror du jag gör det för skojs skull? Kom närmare.
Varför? Det är ingen annan här.
Jag behöver pengarna. Jag har lånat från en hundvälgörenhet.
-Hundvälgörenhet? -Bingo är min enda utväg.
-Stjäl du från välgörenhet? -Få det inte att låta så hemskt.
Jag tog bara pengar och lade dem i min väska.
-Det är stöld. -Det var inget problem...
...tills du dök upp, så du får fixa det.
Jag ska försöka. Men mormor, bortsett från stölden-
-och svordomarna så har jag en kul helg.
Jag har kul med dig med.
-Tom, du ser onormalt blek ut. -Jag har en kris.
Mormor hotar att spöa mig.
-Vad gjorde du? -Förlorade på bingo.
Nu kan hon inte betala tillbaka pengar hon förskingrat.
Din mormor är en brottsling och nu ska hon spöa dig.
-Flera problem. -Jag fattar, Tom.
-Ställ upp i gångmaraton. -Gångmaraton?
-Skolans gångmaraton. -Vad är det?
Folk sponsrar dig och donerar pengarna till valfri välgörenhet.
-Är det sant? -Det är perfekt.
Du kan donera pengarna i din mormors namn.
Det skulle lösa allt, men jag är inte bra på att gå.
Det är en kris. Kan du inte göra ett undantag?
Det låter jobbigt. Mamma vill inte att jag lämnar huset.
Tom, jag vill inte åberopa rang, men du måste.
Buschaufför står högre i rang än mamma.
-Har det? Nej. -Jo.
Hierarkin är: Busschaufför, präst, mormor, mamma.
Och sen sopgubbe, tror jag.
-Är mamma precis ovanför sopgubbe? -Eller återvinningskille.
Minns inte vilken som är vilken.
Ungar, den stora dan är här. Vi börjar i skolan-
-och för varje varv runt stan, donerar sponsorerna fem dollar.
-Vänta. Tränaren? -Ja?
-Sa du runt stan? -Ja, Tom.
Varv runt stan. Det är ett gångmaraton.
Vad trodde du, Tom?
-Att vi skulle i gympasalen. -Det skulle ta två sekunder.
-Därför lät det lockande. -Wow.
Med det sagt, låt gåendet börja.
Okej, allesammans. Gå.
-Jag får kramp. Jag kommer sen. -Du har inte ens börjat, Tom.
-Ja, det är bara gångkramp. -Kan du försöka komma ikapp?
-Vi ses snart. -Jag skulle inte ha tagit loafers.
Varför har du på dig loafers?
Jag visste inte om jag skulle klä mig för efterfesten.
Ingen bryr sig om man går. Det är en symbolisk gest.
-Bryr folk sig inte? -De donerar för att må bra.
-Är det sant? -Ja.
Vi skriver att du gick 25 varv så sticker vi.
-Kan vi göra så? -Inte vi, Tom. Jag.
Jag är startare. Startare står högre i rang än gympalärare.
Jaså? I samhället står startare över de flesta föräldrar.
Startare står över allt. Bibeln börjar med en startare.
Jag gör som jag vill.
-Kom, barn. -Ni klarar det!
-Kom igen! -Vänta. Var är Tom?
-Fortsätt! -Kom igen.
Var fan är mitt barnbarn? Tom, var är du?
Det här är livet. Jag sitter på en matta och rör på tummarna.
Du suger på TV-spel, men det är avslappnande.
Du kan hugga av mig huvudet. Hugga mig i nacken.
Och det ska jag.
Det här är kul. Inga loafers, ingen gång-
-ingen som trycker Gatorade i nyllet på en. Jag älskar det.
Tack för att ni kom. Vi drog in mycket till välgörenhet.
Vi har några stora checkar att dela ut.
Först ut Dakota, som gick två varv-
-och drog in 3 000 dollar åt Meals on Wheels.
Kom upp, Dakota.
Sen Randy, som gick tre varv-
-och drog in 4 000 dollar åt Landskapsarkitekter utan gränser.
Snyggt, Randy!
Och nu nåt anmärkningsvärt. Tom gick 25 varv-
-runt stan och drog in 10 000 dollar till sin hundvälgörenhet.
-Tom, tack så mycket. -Det slår rekordet...
...som Dakotas bror Dylan höll.
Skit i min välgörenhet. Jag sticker. Jävla Röda korset.
Ingen fara. Han brås på mamma.
-En applåd för Tom. -Tack.
Jag är så glad att jag kunde gå alla varv.
-Vänta, va? -Stopp.
-Han gick inte 25 varv. -Jo, mer eller mindre.
Jag såg honom gå hem till Nelson i fula loafers.
Jag med. Han skuttade och sa:
"Det här är toppen. Jag slipper gå."
-"Och tjänar deg." -Nej, jag skuttar inte.
Tom, det finns flera vittnen.
Det här är ovanligt, men Toms välgörenhet är skyldiga oss pengar.
-Va? -Det står i avtalet.
"Om eleven inte går några varv, ska välgörenheten stå"-
-"för Gatorade, band, stora checkar och administrativa kostnader."
Vi har inga pengar. VI har dreglande hundar.
Det är ett avtal. Skriv checken till Shady Oaks-skolan.
-Hur var helgen med mormor? -Så kul.
Vi var i kyrkan, vi bad, jobbade med välgörenhet.
-Jag hade också kul. -Bra.
-Nu slappnar vi av. -Okej.
Om du älskar hundar, behöver vi hjälp.
En liten jävel raserade vår ekonomi.
Jag vet inte om vi får säga "jävel", troligen inte-
-men jag kommer inte på nåt annat ord.
-Stäng av. -Tom! Vad hände?
Lång historia. Jag var med i ett gångmaraton.
Jag sa att jag gick 25 varv.
Jag gick noll och det blev ståhej.
Å ena sidan är det kul att du ställde till med ståhej.
Men som din mamma måste jag straffa dig.
-Jag har lidit nog. -Du får gå de varven.
-Jag ogillar träning. -Jag är din mor!
-Lyssna på mig. -Måste jag?
Präst, mormor och busschaufför slår dig i rang.
-Va? -Det fick jag höra.
Du ska gå varven och se till att hela stan-
-vet om det. Du ska återställa vår familjs rykte.
Visst, men vi har inget bra rykte.
Vi har en må bra-historia om en lokal grabb som har lovat att gå-
-25 varv runt stan för en hundvälgörenhet.
-Vi lyssnar. -Hej, alla.
Alla som känner mig vet att jag älskar hundar-
-och att gå långa sträckor.
Jag ska gå 25 varv, även om det tar hela natten.
Och jag gör det med flera sötisar vid min sida.
Eller hur? Slicka på Toms ansikte.
Så gulligt.
-Filma slickandet. -Så trevligt.
-Vänta, vad händer här? -Goda nyheter.
Jag ska gå de 25 varven och ta med hundarna.
Skojar du? 25 varv tar kål på de små jävlarna.
-Va? -Vi jobbar med äldre hundar...
-...med hjärtbesvär. -Gör ni?
`-Det är välgörenheten. -Läste du ens broschyren?
Jag hann inte. Kan vi stänga av kamerorna?
-Kameramannen? -Prata inte med Henry.
-Snälla, Henry. -Hur fick du tag i hundarna?
Mormor har nyckel till byggnaden.
Vänta, stal ungen mina nycklar?
-Mormor, du gav mig nycklarna. -Otroligt.
Kom igen, mormor. Nu är du elak.
Du stal äldre hundar-
-och tänkte få dem att gå till döds?
Jag förstår att det inte ser bra ut.
Men ingen förväntar sig väl att jag ska gå nu?
Text: Pablo Diaz Bernal Iyuno