DESETLETNI TOM
TOM SI ZATLAČI MAJICO
Hej, Randy. Te lahko prosim za uslugo? -Povej.
Si lahko daš šal ali odejo čez pas? Na mednožje.
Da si dam šal na mednožje? -Hlače imaš strgane. -Hvala.
Z določenega mesta ti vidim tiča. -Seveda ga lahko.
Če te motijo raztrgane hlače, ne glej. -Le pokrij se.
Tvoj problem. -Pravim, da si pokrij penis in ti meni, da je to moja težava.
Takšen je slog. -Se ne boš pokril? -Ne. Si boš ti strgal hlače?
Boš kazal svojega tiča vsem v šoli? -Tom, si ljubosumen?
Na Randyja? -Randy se vrhunsko oblači. -Jaz se tudi vrhunsko oblačim, tako...
Ne. -Kaj? -Vsak dan nosiš enako modro majico.
To majico? Ne. Nikoli prej je nisem oblekel. Ne spoznate se na modo.
Povej jim, Nelson. Oblačim se vrhunsko, kajne? -Vsekakor nosiš oblačila.
To je kompliment. Dobro se oblačim. To je praznična majica.
Praznična majica? -Ja, ko sem dobre volje.
To je najbolj žalostna stvar, kar sem jih slišala.
Pozdravljeni, otroci. Resno je, prosim, da se usedete.
Dobivam pritožbe glede neprimernega oblačenja v šoli. -Kaj? -Od koga?
Pritožbe? -Poglejte to. Vulgarne majice. Krila, neprimerna za otroke.
Strgane hlače. Ni mi treba gledati tvojega tiča, Randy.
Dvignite roko tisti, ki hočete gledati Randyjevega tiča?
Nihče. -Temu se reče tiha večina. To se mora nehati.
Nimam izbire. Uvesti moram šolske uniforme. -To je dobra ideja.
Uniforme? -Lahko to storite? -Smo zaporniki?
Verjetno opažate, da se dobro oblačim,
a vseeno je gospod B. najelegantnejši, zato sem ga prosil, naj jih oblikuje.
Pozdravljeni, otroci. Kot veste, živimo v malomeščanskem mrtvilu
brez občutka za modo ali eleganco. -Gospod B, ohranimo pozitivnost.
Moj izziv je bil ustvariti nezanimiv in nezaželen videz.
Iskal sem navdih in poglejte, na kaj sem se spomnil.
Ne! -Ne! -Kaj? -Je to bolna šala? -Kaj se dogaja?
Ta videz kriči: "Obupal sem nad življenjem,
življenje pa je obupalo nad mano." -Ne, gospod B, lahko pripomba?
Ne ravno. -Kršenje avtorskih pravic je. Tožil vas bom. -Nikogar ne boš tožil.
Tega ne morete storiti. -Nihče nima modre majice in bež hlač.
Ne, prepoznaven sem po tem. -Idioti po vsem svetu nosijo to.
Očitno je pijan. -Tom, bojim se, da se dogaja. Otroci, vzemite uniforme.
Od zdaj jih nosite vsakodnevno. To je vse.
Priznati morate, material je izvrsten. -Tom, kako lahko tako živiš?
Depresivno je. -Ni vam všeč?
Raje vidim, da se starša ločujeta vsak dan, kot da nosim to majico.
Nehaj, žaljivo je. -Od tega nahrbtnika me boli rit.
Ti ni všeč? -Pritiska mi na rit. Izgleda, kot da je nimam.
To mi sploh ni všeč. Prenehajmo s tem.
Opoldne je protestni odhod iz šole. -Boste stavkali? -Ja, vsa šola.
Stavkali boste, ker izgledate kot Tom? -Zločin proti človeštvu. Tako je.
Pretiravate. -Človek, nihče noče izgledati kot ti. Izgledaš kot sranje.
Izgledam kot sranje? -Izgledaš kot dolgočasno sranje.
Mama, lahko nekaj vprašam? -Izvoli. -Ali izgledam kot dolgočasno sranje?
Ne. -Ne? Resno? -Zakaj me sprašuješ?
Ostro kritiko sem dobil glede izgleda. Uniform niso sprejeli.
Tom, moralo bi ti laskati. -Laskati?
Hočejo, da vsi v šoli izgledajo kot ti, ker si lep.
Ne, to je kazen. Poudarili so. -Ne, moj fant je lep.
Tom, veš, kaj je tvoja težava? -Ni ti treba povedati, babica.
Ne zatlačiš si majice. -Ni zame.
Zatlači jo, da vidim, kako izgleda.
Pozabi. -Ne bom, dokler tega ne storiš.
Sprosti se. Zakinkaj. -Naj zakinkam? -Nočem. -Oklofutala te bom.
Zakaj vstajaš? -Da to naredim namesto tebe. -Ne, prosim te.
Pri miru bodi. Zatlačila jo bom. -Je nihče ne bo ustavil? -Bodi miren.
Nehaj, babica.
Je v redu? -Naredi veliko razliko. -Res?
Ne verjameš? Pokličimo strica Billa. -Ne, ker ne ve, kaj govori. -Hej.
Živjo. Tom je zatlačil majico. Povej, kaj misliš.
Mojbog! Tommy, izgledaš čudovito. -Resno? -Kot maneken.
Ker sem zatlačil majico? -Kot noč in dan je. -Daj no. -Strinjam se.
Nekaj čarobnega se je zgodilo. -Tako dobro izgledam?
Med tvojimi predniki je bilo veliko odurnih zgub. -Ja.
Če imaš priložnost postati maneken, moraš to izkoristiti.
Zelo navdušujoče. Prav, poskusimo.
Hej, dobrodošla v MMM, Menedžmentu moških manekenov.
Sem Dino. Kako lahko pomagam? -Hvala. Moj sin je nenormalno lep
in rad bi bil maneken. -Rad bi ga spoznal. Pripeljite ga.
Čudovito bo. -Ne, to sem jaz. Jaz sem maneken.
Ti si lep? -Tako pravijo. Babica meni, da... -Poslušaj.
Dal ti bom profesionalno mnenje. Brezplačno.
To je brezplačno mnenje. -Super. -Lasje: porazno. -Pošteno.
Nos: oduren. -Razumem. -Trup: deformiran. -Nimate pozitivnega mnenja.
Poslušaj, manekenski svet je kruto delo za lepe ljudi. To ni zate.
Bolj ko govorimo o tem, bolj se zdi, da ne bi smela priti.
Čudovito. Veseli me zaradi tega. -Dobra konstruktivna kritika.
Popravil bom nos, usta in lase. -Pazi nase. Hvala za obisk.
Pravzaprav, počakaj. -Kdo, jaz? -Tvoja rit je čudovita.
Resno? -Popolno sorazmerna je. Se lahko približam?
Ne, zdi se čudno. -V redu je. Daj no.
Dobro, ritnici sta popolnoma usklajeni. Hlače visijo pod popolnim kotom.
To mi je rekla tudi babica. -Lahko uredim snemanje za katalog.
To je čudovito. -Otroška oblačila, bež hlače. -Resno? -Kaki, usnjene.
Si že nosil usnjene hlače? -Lahko sem maneken? -Model za rit.
Bil bom maneken? -Model za rit. Nihče ne bo videl tvojega obraza.
To je v redu. -Kaj se dogaja? Boste zaposlili Toma? -Vsekakor.
Čudovito. -Poslušaj, v petek imam zabavo v penthousu. -Ja?
Rad bi, da prideš in pokažeš dobrini.
Oprostite. -Ja? -Nisem vaše zadnjice videla v katalogu L.L. Bean?
Ja, ko nosim bež hlače? -Mislim, da je vaša rit tako...
Dostikrat mi to rečejo. -Častim, mali. -Zakaj? -Slaven si, človek.
Res? -Videl sem tvojo rit v H&M katalogu. Lepa.
Malce srhljivo, ampak hvala.
Ljudje, poglejte. -Kaj? -Na oglasnem panoju sem.
Počakaj. -Kaj? -V teh žametkah je moja rit.
Zmanjšaj hitrost. -Zmedena sem. -Zaposlila me je manekenska agencija.
Tom, praviš, da si maneken? -Ja, maneken sem. -Ti plačajo za to?
Rekel sem, da se lepo oblačim in da mi oblačila pristajajo.
Smo vstopili v vzporedni svet? -Bojim se, da nismo. Iti moram.
Grem na penthouse zabavo agenta. -Imaš agenta? In ima penthouse? -Ja.
Zakaj me nisi vključil? -To so moji manekenski prijatelji. Drug svet.
Tom! -Oglasite se tudi vi. -Da se oglasimo?
Lahko bi se oglasili v penthousu tvojega agenta.
Tom, kdo si? -Lepotec, ki odhaja iz avtobusa.
Hej, ljudje, se lahko zberete?
Zaželimo dobrodošlico najboljšemu mlademu moškemu modelu za rit
v severovzhodni regiji, Tomu. -Rad bi se zahvalil vsem.
Še včeraj si nisem tlačil majice, zdaj pa sem najboljši moški model za rit.
To je moj sin. -Rad bi se zahvalil agentu Dinu.
Pogledal je mojo rit in rekel: "Všeč mi je, kar vidim." -Ni bilo ravno...
V glavnem, rad vas imam. Najlepša hvala. -Zaploskajmo mu.
Vse se odvija tako hitro. Razburljivo je.
Vem. Če bom še naprej imel tako lepo rit, bo le nebo meja.
Žal mi je. Pravila oblačenja imamo. -Prihajamo iz šole. Na seznamu smo.
Vseeno. Na vabilu piše elegantno ležerno. Izgledate kot idioti.
Toda oblečeni smo kot gostitelj. -To je neumno ležerno. Izgledate kot idioti.
Hej, tam je. Tom, pridi sem. -Veseli me, da ste prišli.
Povej jim, da smo oblečeni elegantno ležerno.
To bo težava. Ne moremo vas spustiti. -Kaj? -Kaj?
Ne morete vstopiti tako oblečeni. Kaj je to? -Dobesedno tvoja majica.
Imate nahrbtnike na penthouse zabavi?
Tom, povabil si nas, ko smo jih nosili.
Žal mi je. -Motijo, Tom. Sprejeti moraš odločitev.
Tvoji novi manekenski ali slabo oblečeni prijatelji. -Težka odločitev.
Resno? -Ni ti treba odgovoriti. Končali smo s tabo, Tom.
Kaj? Dajte no. -Spremenil si se.
Ne bodite hudi, ker sem lep in mi obleka pristaja k stasu.
Ups, res si se spremenil. Takoj ko si omenil "stas", me že ni več.
Drugačno energijo imaš kot oni.
Mama, nihče se noče igrati z mano. Sprehajal se bom in gledal plakate.
Prav, Tom. Zabavaj se.
Živjo. -Hej, sladoledar. -Žalosten izgledaš. -Prav imate.
Zdi se, da sem naredil veliko napako. Vsi me imajo za bedaka.
Povej, kaj te teži. -Vas zanima? -Ne, a bom poslušal. -Prav.
Uvedli so šolske uniforme, dvomil sem o svojem videzu,
vstopil sem v svet manekenstva in zdaj nimam več prijateljev.
Tom, obleka ne naredi človeka. -Rekli so mi, da je videz pomemben.
Poglej mene. Nosim havajsko srajco, umazane hlače in sladoledarsko kapo.
Izgleda smešno. -A sem popolnoma srečen.
Čeprav izgledate grozno. -To je nauk.
Moraš se odpovedati svetu nečimrnosti in mode. -Kaj naj naredim?
Sleci uniformo in teci nag. -Kaj? -Teci nag, da ti bo tič opletal.
Je to vaš nasvet? -To je bistvo aktivizma.
Spraviti se v težave, da dokažeš nekaj. -Genialno.
Zdaj razumem, zakaj ste uspešni. -Če te kdo vpraša, povej:
"Sladoledar mi je rekel, naj to storim."
Mislim, da to nima teže, kot si vi predstavljate.
To je to. Brcni žogo. Lepo! Levo krilo!
Brani gol! To!
Mojbog! Tom teče nag po igrišču? -Hej, ljudje. Poglejte me. -Mojbog.
Nehaj! -Hej, hej! -Ustavi se. -Zakaj? -Tom, kaj počneš? Ne glejte.
Naj neha. -Jaz bom. -Nelson, umakni se. -Pridi sem. -Nehaj!
Otroci, ne glejte njegovega penisa ali zadnjice.
Umakni se! -Umiri se, jaz sem Nelson. Umiri se. -Umakni se.
Čigavega tiča vidimo zdaj? -Vem, ironičen preobrat.
Tom, kaj je bilo to? -Žal mi je, hotel sem se le upreti uniformam.
Mislim, da preveč pozornosti posvečamo videzu. -Uniforme smo ukinili.
Kaj? -Grozili so mi s smrtjo, ker nihče ni želel izgledati kot ti.
Je bilo torej to nepotrebno? -Tom, popolnoma nepotrebno.
V velikih težavah si. -Jaz? Ne. Sladoledar me je nagovoril.
Kriv je sladoledar. -Ne vem, kaj naj počnem s tem podatkom, Tom.
Pa smo se vsi naučili lekcije. -Katero? -Nikoli si ne zatlači majice.
Ne prinese nič dobrega. -To si izvlekel iz vsega tega?
TOMBOLA Z BABICO
V redu, Tom. Odhajam. Imej se lepo z babico.
Prav, zabavaj se, s čimerkoli se boš zabavala. -Hvala, a zapomni si pravila.
Zaradi zadnjič? -Ne zapuščaj hiše. -Babi se je napila. Ne bo se ponovilo.
Brez odej. -Odej? -Brez prevlek za vzglavnike. -Kaj?
Ne dotikaj se svetilk. -Niti, ko je tema? -Taka so pravila. -Prav.
Babica ne sme kaditi v hiši? -Ja. Če prižge, jo ubij.
Prav. -V veliko pomoč si, mama. Hvala. Rada vaju imam. -Tudi jaz tebe, draga.
Dobro, Tom. Spizdiva. -Kaj?
Nocoj je v cerkvi tombola. -Babi, ne smem preklinjati. To je pravilo.
Tom, zdaj veljajo moja pravila. Babica ima večjo veljavo od mame.
Res? Nočem imeti težav. -Ne boš v težavah.
Res? -Lahko ubijeva nekoga sredi ulice in ne bodo pomislili, da sva midva.
Zakaj bi ubila nekoga sredi ulice? -Kaj ti je?
Zakaj se mi nočeš pridružiti pri zabavi in pustolovščini?
Zveni privlačno, ko poveš takole. -Treba se je zabavati, Tom.
Pojdiva in se pripraviva na kaos.
Dobrodošli. Nocoj je tombola. Sedite.
Naš ministrant, Randy, bo nocoj vrtel kolo. -Naj ponovim. Če izgubite,
vas prosim, da ne molite, naj umrem. -Zakaj gleda mene? -Razumeli smo.
Prav, zabavajmo se. -Prav, začeli bomo. N31.
Babica, kupila si dobesedno sto kartic. -Povečuje možnost dobitka.
Ko dobiva, glasno zalajaj "tombola". -Naj zalajam? Kako to misliš?
Kot žival. Tu preživijo le najmočnejši. -G62.
G62? Počakaj. Mislim, da ga imamo. Je to tombola?
Tom, zalajaj. -Imava tombolo. -B4. -Mislim, da me ni slišal.
To ni lajanje. -Tombola. -Lajaj. -Lajam.
Tombola! Usrane, imava tombolo!
Se opravičujem, rekli so mi, naj lajam kot divja žival.
Tom, imava težavo. -Težavo? Sem v težavah? -Malce.
Rekla je, da lahko ubijeva človeka in se izvlečeva. -Ne vem, kaj to pomeni,
toda tvoja babica uničuje tombolo. -Res? Odlično ji gre.
V tem je težava. Naredi mi uslugo.
Ko naslednjič dobi, ne reci tombola. -Toda moram, to je moje delo.
Naredi, kot da je izgubila. V dobro drugih. -To postaja čudno.
Veš, kaj? Duhovnik ima večjo veljavo od babice. Naredi to.
Res? -Ja. -Ne. Rekla je, da je glavna in naj naredim, kar mi reče.
Babica ti je rekla, da je glavna. -Ja. To stalno govori.
Ups. Torej, glavna uničuje tombolo. Kaj praviš na to?
O62. Zapomnite si, to je zabava. Bodimo civilizirani.
O62. -Kaj se dogaja? Nisva dobila že devet iger.
Saj to je le igra. B9. To je samo igra. B9.
To je noro. -Vem. Verjetno nama ne gre. Zgodi se, saj veš.
Ne izžrebajo tvojih številk. -Ne hecaš se.
N22. -Poglej. Dobila sem. Tombola! -Hectorjeva babica? -Ja. Tombola.
Ta prasica ne zna igrati tombole niti pod razno. -Ne izražajte se tako.
Preverite njeno kartico. -Mislim, da ste zmagali. -Ne, brigajte se zase.
Poglejte. Imate tombolo. Diagonalno.
Z leve proti desni. -Prosim, usedite se. -Zakaj nisi rekel tombola?
Spregledal sem. Veliko kartic je. -Nič nisi spregledal.
Daj no. Neokusno je. Kam greš, babica? Usedi se.
Zdaj sem doživela vse. Lasten vnuk me je zajebal pri tomboli.
Odhajam. -Sme v cerkvi reči "zajebal"? Po vsej verjetnosti ne sme.
Živjo, mobilec Tomove babice. -Kličem iz notranjosti hiše.
Kaj? -Šalim se. Mama je. -Duhovito, ubijalska šala.
Ja, ubijalska šala. Kako gre? -Čudovit vikend imava. -Ja?
Kaj pa počneta? -Norčujeva se. -Norčujeta se?
Kaj to pomeni? -Zakaj postavljaš toliko vprašanj? -Plešeta?
Pripovedujeva zgodbe, pečeva, ne vem. Počneva stvari.
Zabavava se. -No, pogrešam te. Upam, da se imaš lepo. Pozdravi babico.
Bom. -Adijo. -Čudovit pogovor. -Pozdravljen.
Hej, babica. Pojedel bom dva peciva, eno z javorovim...
Žal mi je, usrane. Vrgla sem vsa tvoja peciva v stranišče.
Čuden začetek dneva. -Žal. -Je to zaradi tombole? -Ja.
Oprosti, ker sem ti pokvaril zabavo. -Misliš, da je to zabava? Pridi bliže,
Zakaj? Nikogar ni. -Potrebujem ta denar, Tom.
Sposojam si denar od dobrodelnega pasjega društva, v katerem delam.
In? -Tombola je edini način, da jim vrnem denar.
Kradeš dobrodelnemu pasjemu društvu? -Sliši se precej hudo.
Vzela sem nekaj denarja in ga spravila v torbico. -To je kraja.
Ni bila težava, dokler nisi prišel ti. Moraš to popraviti.
Videl bom, kaj lahko storim. Če ne štejem kraje in kletvic,
se res zabavam. -In meni je zabavno s teboj.
Tom, nenormalno bled si. -Vem, krizo imam.
Babica me bo razbila. -Kaj si naredil? -Izgubil sem denar na tomboli,
zato ne more vrniti denarja dobrodelnemu društvu, ki mu krade.
Babica je kriminalka in razbila te bo. -Večkratna težava. -Vem.
Organiziraj maratonski pohod. -Kaj je to? -Šolski maratonski pohod.
Imaš sponzorje, katerih sredstva gredo v izbrano društvo.
Res? -Ja, to je popolno. Lahko daruješ denar v babičinem imenu.
To bi rešilo zadevo. Toda jaz ne hodim. -Kriza je. Ne boš naredil izjeme?
Zveni naporno. Pa tudi mama noče, da hodim iz hiše.
Tom, nočem se vmešavati, toda to moraš narediti.
Kot veš, voznik avtobusa ima večjo veljavo od mame. -Nima.
Ima. Hierarhija gre takole: voznik avtobusa, duhovnik, babica, mama
in potem, mislim, smetar. -Mama, da je pred smetarjem?
Ali tipom za reciklažo. Ne spomnim se, kdo je kdo.
Otroci, prišel je veliki dan in začeli bomo pri šoli.
Za vsak krog okoli mesta bodo sponzorji darovali pet dolarjev.
Počakajte. Trener? -Ja? -Ste rekli okoli mesta?
Ja, Tom. Kroge okoli mesta. To je dobrodelni maraton.
Kaj si mislil, da delamo? -Kroge okoli telovadnice.
Telovadnice? To bi trajalo dve sekundi. -Zato mi je bilo všeč.
Prav, naj se pohod prične. -V redu. Hodite!
Veste, kaj? Krč me je. Pridem za vami. -Tom, še začel nisi.
Vem, toda krč me je. -Se lahko pridružiš drugim? -V redu. Vidimo se.
Ne bi smel obuti mokasinov. -Zakaj jih imaš? -Nisem vedel, kako se obleči.
To je katastrofa. Sponzorirali so me. -Hoja ni pomembna.
To je simbolična poteza. -Ni pomembna?
Ne. Ljudje želijo darovati denar, da se počutijo bolje. -Res? -Ja.
Zapisal bom, da si naredil 25 krogov in greva od tu. -Narediva to?
Ne midva, jaz. Jaz sem starter. V hierarhiji je to nad učiteljem.
Res? Je starter v družbi nad večino staršev?
Starter je nad vsemi. Sveto pismo se začne z njim.
Lahko delam, kar želim.
Dajmo, otroci. -Vi to zmorete. -Dajmo! -Počakajte. Kje je Tom?
Nadaljujte. -Dajmo!
Kje, hudiča, je moj vnuk? Tom, kje si?
To je življenje. Ležanje na preprogi, migetanje s prsti.
Slabo ti gredo igrice, sproščajo pa. -Briga me. Odsekaj glavo,
zabodi me v vrat. -Naredil bom to.
To je zabavno. Ni mokasinov, ni hoje.
Nihče mi ne poriva "gatorada" v obraz. Super je.
Hvala, ker ste prišli. Zbrali smo veliko denarja,
kar je super. Razdelili bomo nekaj velikih čekov.
Prva je Dakota zbrala z dvema krogoma 3000 dolarjev za Obroke na kolesu.
Pridi, Dakota. -Dajmo, Dakota.
Sledi Randy, ki je naredil tri kroge in zbral 4000 dolarjev
za Vrtnarje brez meja. -Bravo, Randy.
Sledi lepa zgodba. Tom je nekako prehodil petindvajset krogov
in zbral 10.000 dolarjev za dobrodelno pasje društvo.
Tom, hvala. Najlepša hvala.
Presegel je prejšnji rekord Dakotinega brata, Dylana.
Kaj? Jebeš dobrodelna društva. Odhajam. Jebeš Rdeči križ.
Vse bo v redu. Na mamo je. -Zaploskajmo Tomu, ljudje. -Hvala.
Veseli me, da sem prehodil te kroge. -Ne, ne. -Kaj? -Prekinite.
Ni prehodil 25 krogov. -Prehodil sem okrog 25 krogov.
Nisi. Videla sem te vstopiti v Nelsonovo hišo z grdimi mokasini.
Ne. -Tudi jaz sem ga videl. Poskakoval je in govoril: "To je najboljši dan.
Ni mi treba hoditi in zaslužil bom."
Jaz ne poskakujem. -Tom, zdi se resnica, ker imamo priče.
To je nenavadno, toda Tomovo društvo zdaj dolguje denar nam.
O čem govorite? -Piše v pogodbi. Preberite.
"Če učenec ne prehodi nobenega kroga, mora društvo plačati šoli
za "gatorade", trakove, velike čeke in administrativne stroške."
Nimamo denarja. Imamo pse, ki se slinijo.
To je pogodba. Izplačajte denar osnovni šoli Shady Oaks.
Kakšen je bil vikend z babico? -Bilo je zelo zabavno.
Šla sva v cerkev, kjer sva molila. Dobrodelna dela sva opravljala.
Tudi jaz sem se zabavala. -Lepo. -Sprostiva se. -Prav.
"Če imate radi pse, potrebujemo vašo pomoč,
ker nam je ta mali usrane uničil finance.
Ne vem, ali lahko rečem "usrane" na televiziji.
Verjetno ne, toda le ta beseda mi pade na misel." -Ugasniva. -Tom!
Kaj se je zgodilo? -Sodeloval sem v dobrodelnem maratonu.
Rekel sem, da sem naredil 25 krogov, a nisem niti enega,
in zdaj so vsi jezni. -Malce je smešno, da si vse razjezil,
a te kot mama moram kaznovati. -Ni treba. Dovolj sem trpel.
Moral boš prehoditi te kroge. -Nisem športen tip. -Tom!
Tvoja mama sem. Moraš me ubogati. -Moram?
Rekli so mi, da imajo duhovnik, babica in voznik več veljave. -Kaj?
Tako so mi rekli. -Tom, prehodil boš te kroge,
poskrbel boš, da vsi v mestu vedo za to
in tej družini boš vrnil ugled.
Hodil bom, toda veš, da nismo ugledni?
Ljudje, tu smo zaradi čudovite zgodbe o lokalnem fantu,
ki je obljubil prehoditi 25 krogov okoli mesta za pse.
Poslušajmo ga. -Vsi, ki me poznajo, vedo dve stvari:
rad imam luštne pse in rad dolgo hodim.
Zato bom končal teh 25 krogov, čeprav bom hodil vso noč.
To bom storil s temi lepotci. Kajne? Poliži mi obraz.
Poglejte to. -Luštno!
Posnemi lizanje. -Luštno. Lepo je.
Čakajte. Kaj se dogaja? -Vesela novica. Vseeno bom prehodil 25 krogov s psi.
Jaz in psi. -Saj se hecaš. 25 krogov bo ubilo ta usraneta.
Ubilo? Zakaj? -To je društvo za pomoč starim psom s srčno napako.
Počakaj. Društvo za to je? -Ja, s tem se društvo ukvarja.
Si sploh prebral brošuro? -Nisem imel časa.
Lahko umaknemo kamere? Snemalec, prosim.
Ne ogovarjaj ga. -Prosim.
Od kod ti psi? -Od kod? Babica ima ključ zgradbe.
Samo malo. Je ta mali ukradel moje ključe? -Babi, dala si mi jih.
Neverjetno. -Daj no, babica. Neokusno je.
Torej, ukradel si krdelo starih psov
in jih nameraval poslati v smrt s sprehodom?
Očitno se nisem izkazal, toda razčistimo...
Saj zdaj nihče ne pričakuje, da bom hodil, kajne?
MEDIATRANSLATIONS