Sanoinhan löytäväni sen. - He taisivat löytää sen ensin.
Epäilenpä.
Tuolle krokotiilille ei tule hetkeen nälkä.
Ajatella, että te kaikki epäilitte minua.
Miksi ihmeessä otin sinut edes mukaan, veli?
Keksit varmaan jonkin syyn.
Tuomion hamsteri!
Vihdoinkin. Kun vien sen takaisin valtakuntaan, -
kukaan ei naura enää korvalleni. Ehei.
Minä tässä vielä nauran.
En siis korvalleni, vaan koska olin oikeassa.
Hamsteri on olemassa.
Jokin on nyt pielessä.
Höpsistä. Anna minun nauttia tästä upeasta hetkestä.
20 vuotta sitten isäni ja hänen veljensä Arvid -
olivat vähällä löytää maailman upeimman esineen.
Olen pahoillani. - Ei voi olla totta!
Mitä ihmettä? - Se tulee tuolta!
He löysivätkin jotain muuta.
Minut.
Mikä tuo on?
Pikku friikki osoittaa korvaani! - Eihän.
Hän teki sen taas! - Pötyä.
Hän on suloinen. Hei, pikkukaveri.
Emme kai ota häntä mukaan? - En jätä häntä tänne.
Onneksi olen isoveli ja perin joskus kruunun, -
koska olet ihan liian pehmo.
Setä ei löytänyt Tuomion hamsteria eikä tullut kuninkaaksi.
Puhutaan siitä hetken päästä.
KANAKANI JA TUOMION HAMSTERI
Siitä asti kun isä toi minut kotiin, -
valmistauduin siihen, että minustakin tulee suuri seikkailija.
Ole hyvä.
Sinulla on hyvä ranneliike.
Ei, älä!
Mitä pidät tästä?
Lempipäiviäni olivat ne, kun isä palasi seikkailusta.
Mitä ihmeellistä tässä on? He löysivät vain jotain vanhoja romuja.
Löydän jatkuvasti romua, eikä minua silti juhlita.
Tuo on kilpikonnapalvelijani Hugo. Hän on aika pessimistinen.
Isä! - Hei, pikkukaveri.
Löysitkö Viimeisen brunssin haarukan?
Sekä veitsen! Tosin lusikkaa en löytänyt.
Tietenkin löysin lusikan!
Kun näin, miten kaikki ihailivat isäni kaltaisia seikkailijoita, -
päätin, että haluan muiden näkevän minut juuri sellaisena.
Siellä minä olin, 60 metriä kaninsyöjäkrokotiilien yllä.
Roikuin kielekkeeltä.
Mitä tapahtui? - Sitten...
Kävit nukkumaan.
Juttu pitää päättää aina jännittävään kohtaan.
Hyvää yötä, tuleva kuninkaallinen seikkailijani.
Olin hassuna seikkailuihin. Luin kaikki yöt.
Typerät sulat!
Luin kaikki mahdolliset seikkailukirjat hovin kirjastossa.
En saanut niistä tarpeekseni. Tiesin, että se päivä koittaisi.
Taakkojen nostelu ei kuulu työnkuvaani.
Karsinnat! Tule, Hugo!
Katsoin aina kuninkaallisen seikkailijaseuran karsinnat, -
jotta saisin vinkkejä sitä varten, kun olisi oma vuoroni.
Miksi kutsuit hänet tänne istumaan?
Isä pakotti, koska hänen isänsä on kuningas.
Pitää istua Kanakani-friikin kanssa.
Voisi olla pahemminkin, jos olisimme itse kanakaneja.
Voihan nenä!
Se oli hauskaa. He ovat taitavia.
Kilpailijat vain paranevat vuosi vuodelta.
Osa oli kansainvälisen tason seikkailijoita. - Kanakani?
Mitä sinulla on jalassa? - Pidätkö niistä? Ne ovat muodissa.
Ne ovat nyt kovin... nyt.
Saappaat, jotka näyttävät kaninjaloilta?
Tyyli on muuttunut siitä, kun olit nuori, isä.
Ota edes tuo hattu pois, niin... - Ei! Kaikki nauravat minulle.
Tiedän, että on vaikeaa olla erilainen.
Etkä tiedä. Kukaan ei tiedä, millaista on olla minä.
Mitä sanoin aina sinulle, Kanakani?
Meitä erottavat asiat... - Tekevät meistä erityisiä.
Tiedän kyllä, mutta en halua olla erityinen.
Haluan vain olla normaali. Näiden kanssa tunnen olevani normaali.
Ehkä en ole enää perillä muodista kuten ennen.
Ei kyse ole vain sinusta, vaan kaikista vanhuksista.
Katso, mitä voin tehdä uusilla saappailla!
Olen ihan kunnossa! Pikkaisen sattuu, mutta...
Se on pelkkä vaihe, joka menee ohi.
Nyt koittaa totuuden hetki.
Kaikki unelmani toteutuvat. - Muista menestyksen kolme sanaani.
Älä... sitten... mokaa.
Kuninkaallisen sääntökirjan mukaan maalilinjan ylittävät hakijat -
pääsevät kuninkaallisen seikkailijaseuran jäseniksi.
Ensin vuorossa on Kanakani.
Tästä tulee mielenkiintoista.
No niin!
Se vain hidastaa minua. - Mitä sinä teet?
Tuo sattui!
Se oli vain lämmittelyä. Nyt ryhdytään hommiin.
Sitten mennään.
Voi ei!
Kaikki on hyvin. Jatketaan vain.
Anteeksi!
Jes! - Tuo on huijausta!
Yritä nyt! Olen kohta perillä.
Nyt pitää vain ylittää todella syvä, -
mutta ei täysin pohjaton kuilu.
Ole varovainen, poika.
En kestä katsoa, mutta en voi olla katsomattakaan.
Varovasti nyt...
Tule tänne! - Anna sen mennä!
Ei!
Aina on varasuunnitelma. - Minulla ei ole sellaista.
Kerää postimerkkejä. Postinkantajan tulo on joka kerta seikkailu.
Posti tulee joka päivä. Seikkailuja siis riittää.
Mitä hienoa siinä edes on, että on kuninkaallinen seikkailija?
Mainetta lukuun ottamatta.
Hyvää työtä tänään, Kanakani. Suoraan verkon perukoille.
Mitä sitten oletit? Hän on enimmäkseen kana.
Ei, vaan enimmäkseen kani. - Kana.
Kana. - Kani.
Jos sulkee silmänsä ja unohtaa tämän tilanteen, -
kuulostaa siltä, että he hurraavat sinulle. Kanakani!
Kanakani! Kana...
Miksi en voi olla kuten kaikki muut?
Kanakani? - Jestas, isä!
Etkö voisi koputtaa? - Anteeksi.
Arvelin, että haluat puhua siitä, mitä tänään tapahtui.
Se oli vain pieni takaisku.
Ensi vuodeksi treenaan aerobista liikuntaa. Korkeanpaikanharjoittelua.
Kai tiedät, ettei voi osallistua kahdesti?
Koska olet kuningas, voisit tehdä poikkeuksen.
En voi rikkoa sääntöjä vain siksi, että olet poikani.
Tarvitsen vain yhden tilaisuuden.
Sinun pitää keskittyä nyt johonkin muuhun.
Tiedän, että on vaikea luopua unelmastaan.
En halua, että satutat itseäsi taas.
Teetkö noin, koska nolasin sinut?
Et voisi koskaan nolata minua.
Kunpa näkisit itsesi niin kuin minä näen.
Sitä minäkin toivon.
Näen vain sen, että sain huonoimmat osat kanista ja kanasta.
Ehkä saitkin parhaat osat.
Tiedätkö, mikä on suurin löytämäni aarre?
Keski-iänlähdekö?
Se olit sinä. Kun löysin sinut, setäsi ja minä -
etsimme Tuomion hamsteria. Se oli parasta, mitä minulle on tapahtunut.
Hyvää yötä, poika.
Pää kiinni!
Olen lukenut kaikki kirjat seikkailuista.
Pitää vain keksiä, missä on se aarre, -
jota kaikki seikkailijat ovat etsineet tuloksetta!
Silloin pääsen kuninkaalliseen seikkailijaseuraan varmasti.
Mikä se aarre on? - Tiedät kyllä, mitä tarkoitan.
Kaikkien aikojen suurin kadonnut aarre.
Aivan, kaikkien aikojen suurin kadonnut aarre... Ei mitään tietoa.
Jyrsijäkuningas Arturo loi sen vallatakseen maailman.
Ei kuulosta tutulta.
Hänen veljensä Ramon kätki sen ennen kuin Arturo käytti sitä.
Siinä on miljoonan hamsterin voimat!
Ahaa!
En siltikään tiedä. - Se rimmaa Huomion tamsterin kanssa.
Tuomion hamsteri! Miten et tajunnut sitä?
Minun mielestäni vihjeet olivat huonoja.
Vanhojen tarujen mukaan uuden päivän yhdeksännen tunnin koittaessa -
hamsterin tähtikuvio osoittaa Tuomion hamsterin temppeliin.
Kello on pian yhdeksän, joten tämä menee ylityön puolelle.
On vain yksi ongelma. Ei tähtikuviota näe yhdeksältä aamulla.
Jotain jäi meiltä väliin. - Niin, aamiainen. Kamala nälkä.
Tarvitsen alkuperäisen tekstin.
Erik Kirjaimellisen 13. nide Tuomion hamsterista on lainassa.
Milloin se pitäisi palauttaa? - Kolme kuukautta sitten.
Haen sen sitten itse. Kenellä se on?
Arvid-sedälläsi.
Niin... Kauanko siitä on, kun näit setäsi viimeksi?
Hän yritti silloin syrjäyttää isän.
Hän ei ilahtunut, kun isoisä valitsikin isän kuninkaaksi.
Etuoikeutettujen ongelma...
Tule. Eiköhän hän ole jo leppynyt.
Tehtäviini ei tosiaankaan kuulu -
tavata pelottava setäsi vankisellissä.
Ei ole mitään pahojen setien tapaamisesta sellissä.
Siksi liityin ammattiliittoon.
Palvelijoiden ja pottavastaavien jaosto. Joukossa on voimaa!
Miksi hän joutui tänne? - Murhasta!
Veropetoksesta. - Murhasin sen verolain.
Mikään vankila ei pidättele Pera Kultiaista.
Täällä on pari sääntöä.
Älä anna Arvidille mitään, koska hän tekee siitä aseen.
Älä koske kaltereihin. Äläkä kurota selliin.
Edellinen sen tehnyt oli kuukauden sairaalassa.
Tosin flunssan takia, mutta hän sai sen melko varmasti Arvidilta.
Etkö tule mukaani? - Liiton mukaan minun ei tarvitse.
Onneksi on vanginvartijoiden ja vaatturien ammattiliitto.
Joukossa on voimaa.
Veljenpoika?
Miten mukava yllätys. - Hei, Arvid-setä.
Olin näillä nurkilla ja ajattelin, että olisi mukava tulla -
tervehtimään sinua.
Joten... hei!
Olet muuten lainannut kirjastosta yhden kirjan, -
joka olisi pitänyt palauttaa aikoja sitten.
Voi ei, mitä he tekevät? Pannaanko minut vankilaan?
Hauska juttu, koska olet vankilassa yritettyäsi syrjäyttää isän.
En ole koskaan sietänyt arvovaltaa.
Etsitkö siis Tuomion hamsteria?
En toki. En usko sen olevan totta.
Ihanko totta? Aina kun tiedustelin seikkailukirjaa, -
joka ei ollutkaan hyllyssä, sinä olit lainannut sen.
Joku on tehnyt kotiläksynsä.
Se on totta, kumpikin tietää sen. Olisi melkoinen sulka hattuusi, -
jos toisit sen kuninkaalliseen seikkailijaseuraan.
Ehkäpä.
Mitä tuhlausta. Kun minä löydän Tuomion hamsterin, -
valloitan sen avulla koko valtakunnan!
Vitsailin vain. Sitä paitsi olen lukkojen takana -
tornissa, josta kukaan ei ole koskaan paennut.
Luulitko, että odotan sinua, koska olet viimeinen osa pakosuunnitelmaa?
Olisinpa niin ovela. Etsin nyt sen kirjan sinulle.
Onko se tämä? - Kyllä, juuri tuo.
Jos viskaat sen tänne, voin lähteä, -
ja sinä pääset jatkamaan päivien merkitsemistä seinään.
Voimani ovat heikentyneet vankilassa. Tule lähemmäksi.
Voisit nyt kuitenkin vain viskata sen tänne.
Ehkä sittenkin tulen hakemaan sen.
Hupsista.
Muistin juuri, etten ole lukenut sitä vielä loppuun.
Näkemiin, Kanakani. Älä unohda hattuasi.
Voi ei!
'Rakas veli, nauti viimeisistä päivistäsi kuninkaana.'
'Rakkain terveisin Arvid.' - Anteeksi nyt, isä.
Tiesit, ettet saa tavata Arvidia. Mitä sinä oikein ajattelit?
Hänellä oli Tuomion hamsterista kirja, jonka tarvitsin.
Käskin jo antaa sen asian olla. - Majesteetti! Tämä on kartta.
Tuntemattoman kilpikonnan hauta...
Frederik Erittäin Lyhyt ehdotti sitä -
Tuomion hamsterin mahdolliseksi sijainniksi.
Sinne Arvid siis menee. Laittakaa laiva valmiiksi, lähdemme heti.
Tiedän kaiken Tuomion hamsterista.
Voin auttaa sinua. - Ei, olet tehnyt jo tarpeeksi.
Hei. Tulin katsomaan, miten menee.
Päästit valtakunnan pahimman rikollisen pakoon.
Menee hienosti. Katso, mitä löysin.
Abstraktin maalauksenko? - Kartan, Hugo.
Arvid on hassuna Tuomion hamsteriin.
Ei hän usko, että temppeli on tuntemattoman kilpikonnan haudalla.
Se on tutkittu jo monta kertaa.
Kello on minuuttia vaille yhdeksän. Jotain puuttuu.
Vain koit jäävät näköjään kaipaamaan Arvidia.
Nyt on talvi. Ei ole koita.
Se on tähtikuvio!
Sattumaa vain. - Ei, Arvid on tutkinut asiaa vuosia.
Ei se ole huopa, vaan verho. Anna se tänne!
Siinä näet, pelkkä sattuma.
En ole siitä niinkään varma. Tyhjennän lattian.
Juuri niin, kirja!
Uuden päivän yhdeksännen tunnin koittaessa -
tähtikuvio osoittaa Tuomion hamsterin temppeliin.
Täysosuma.
Missä X-merkki on? Eikö sellainen ole aina aarrekartoissa?
Hemmetti sentään!
Isä, odota! Menette väärään suuntaan!
Pitää saada vene. Täytyy ehtiä Tuomion hamsterin luo ennen Arvidia.
Unohda se. En ole seikkailija.
Ja sinä olet... Miten sanoisin sen nätisti? Olet... sinä.
En ole kummoinen seikkailija, mutta vain me kaksi voimme tehdä sen.
Jos emme tee sitä, Arvid ottaa hallintaansa koko valtakunnan.
No, työttömiä on paljon. Isäsi on ollut kuninkaana 15 vuotta.
Tämä on vakavaa, Hugo. Kaikki on minun syytäni.
Ei kaikki, ehkä 90 prosenttia. - Minä lähden. Otan sinut mukaani.
Olen palvelijasi. Velvollisuuteni on lähteä mukaan.
En pyydä sitä isäntänäsi, vaan ystävänä.
Se helpottaakin päätöstä.
Oikeastaan se vaikeuttaa sitä. Voiko pomon kanssa olla ystävä?
Eikö valta vääristä suhdettamme? Mitä? Ne ovat filosofisia kysymyksiä.
Ne ovat älyllisesti virkistäviä. Odota!
Ei, mene sittenkin. Odota!
Täältä tullaan, ystävä.
Varaudu siihen, että sanon usein 'mitä minä sanoin'.
'Olen ollut merellä kaksitoista pitkää minuuttia.
Helle on sietämätön. Jano on jatkuva seuralainen.
Mitä nälkään tulee, -
olen alkanut mieltyä kanaan ja kaniin.'
Vielä ehtii kääntyä ympäri.
Halusin aina seikkailijaksi. Kunpa onnistuisimme tässä.
Olen siitä varma.
'En usko lainkaan mahdollisuuksiimme.
Jos luette tätä, olen joko murskaantunut, lävistetty, -
saanut kirveestä, harppunoitu, kuoriaisten syömä, -
hukkunut haita viliseviin vesiin, joutunut lintujen nokkimaksi...
Kurkku on rutikuiva!
Vettä!
Tekipä hyvää. Kurkku oli ihan kuiva.
Se ilmavirtaus yllättää joka kerta. - No?
Ai niin, kuningas tarttui syöttiin. Meidän suunnitelmamme toimii.
Meidän suunnitelmammeko? - Periaatteessa se oli sinun.
Se oli silti hyvä. - Ei, se on täydellinen suunnitelma.
Ei täysin täydellinen.
Kyse on veljenpojastasi. - Friikistäkö?
Hän tietää, missä hamsteri on. Hän seuraa meitä kilpikonnan kanssa.
Voisimme odottaa heitä -
ja käydä heidän kanssaan kunnon meritaistelun.
Olen aina halunnut meritaisteluun.
Muista, että olet täällä siipiesi takia, et aivojen.
En tuhlaa aikaa siihen, että se friikki -
saattaa selvitä meren yli.
Ei, tämä työ ulkoistetaan.
Tiedänkin juuri sopivan eläimen sitä varten.
Lukas, ryhmämme viimeinen jäsen.
Armottomin eläin, jonka kanssa minulla on ollut kunnia työskennellä.
Hän on niin ilkeä, että tappoi erään eläimen vain kuorsaamisen takia.
Ai! Minulla on uniapnea.
Se on aika paha. Saammeko erilliset huoneet?
Arvid, siitä onkin aikaa.
Ei hätää, pikkuinen.
Tästä kaupungista Alexander Hikinen löysi Kohtalon viikset.
Eikö se ole upea paikka?
Upea paikka tulla murhatuksi. Miksi tulimme tänne?
Seuraa minua.
Tästä tavernasta Hector Eksynyt palkkasi jalattoman sherpan, -
joka vei hänet Ateistin temppeliin. En uskonut näkeväni sitä itse.
Meillä taitaa olla ihan erilaiset toiveet.
Jos on tuuria, saamme täältä oppaan.
Tai tarttuvan taudin.
Tarvitsetteko oppaan? Olen juuri oikea teille.
Tunnen viidakon kuin hännänpääni. Ja juuren.
Pysy erossa hänestä. Vain kuonoton hölmö palkkaisi haisunäädän.
Haluatte tuon kaverin.
Anteeksi? Etsin opasta.
No niin, parahin kani. Tulit oikean rotan luokse.
Nimeni on Ruoste. Suuntavaistoni ei tosin ole ruosteessa.
Puhutaan täällä, niin uteliaat korvat eivät kuule.
Voimme todellakin luottaa häneen. Ei yhtään epäilyttävää.
Ruoste, olemme menossa... - Tiedän jo, minne menette.
Niinkö? Ei ihme, että olet opas.
Menette hänen mukaansa.
Kai se oli vitsi?
Sano, että törmäsimme sekopäiseen lastentarhaan.
Ruoste, onko tämä opashuumoria?
Et sanonut, että hän etsii Tuomion hamsteria.
Menetitkö silmän lisäksi käytöstavat? - Älä sekaannu tähän, skunkki.
Se minä juuri olen. Nimeni on Meri. - Eipä juuri kiinnosta.
Anna tänne se kartta. - Vain kuolleen ruumiimme yli.
Herra gorilla, Meg puhui ihan vain vertauskuvallisesti.
Voi ei, hän otti sen kirjaimellisesti.
Tästä saat! - Tuollaisesta tytöstä minä pidän!
Tämähän on baaritappelu!
Voi ei, hän pääsee pakoon. - Tai sitten ei.
Etkö tuon enempään pysty?
Olet upea, Meri! - Oletan, ettei Ruosteesta tulekaan opastanne.
Kun hän kerran petti teidät. - Olet palkattu!
Ottakaa opiksi. Ei ole opasta karvoihin katsomista, -
koska voi saada todella huonoja karvoja.
Olen todella pahoillani. - Meri, meillä on ongelma.
Ja minulla on ratkaisu. Käyttäkää näitä.
Heti!
Mikä pamahdus! - Pidän tämän, jos se vain sopii.
Hitsiläinen, pitää vaihtaa vaippasi.
Odottakaa. Hikoilen kuin viimeistä päivää.
Joka tämä varmaan onkin.
Nyt tuntuu paremmalta.
Onko vähän kuuma tuossa takissa? - Ei toki. Oikeastaan vähän viluttaa.
Emme ole puhuneet taksastani, mutta minulla on ehdotus.
Vien teidät minne haluatte, ilmaiseksi.
Mikäs juju siinä on?
Olen ollut pelkästään yksin retkillä, -
tämän haisunäätäjutun takia.
Totta puhuen se on aika yksinäistä.
Meri, voit olla meidän kanssamme niin pitkään kuin haluat.
Niinkö? Ette kadu tätä.
Täytyy sanoa, että meitä odottaa jokin upea ja eeppinen kokemus.
Tuomion hamsteri... Sen kaikki haluavat.
Kun löydämme sen, päädymme kaikkien seikkailulehtien kansiin.
Jos sinun nimesi laitetaan ensin, -
se sopii kyllä minulle. On mukava olla osa ryhmää.
Otitko mukaan korvatulppia minulle?
Mikä ihme kanakani muuten on? Oletko osittain yukinarilainen?
En oikeastaan tiedä.
Etkö tosiaan? Onhan se aika ainutlaatuinen nimi.
Niin on. Ymmärrän kyllä kanin, mutta en kanaa.
Keksin sen vielä. Olen hyvä arvoituksissa.
Onpa harmi. Meidän täytyy kääntyä takaisin.
Seuratkaa minua!
Teidän vuoronne.
Miksi en tapaa ketään kaltaistani pessimistiä?
Jos riisut takin, on helpompi heittää.
Se oli pelkkä ehdotus. Mitä muka haisunäätä tietää?
Kyllä se tästä. Kolmas kerta toden sanoo.
Hupsista. Mitä nyt tehdään?
Odottakaa siellä älkääkä tehkö mitään tyhmää.
Odotin sinulta tätä enemmän, Lukas.
En siedä enää lisää virheitä.
Ja miksi tuo otus edes on täällä?
Miksi se ei ole kotona vaimosi kanssa? Mitä sinulle on tapahtunut?
Minä ja vaimo teemme paria työtä. On rankkaa elättää pienokainen.
Minulla ei ole varaa vaippoihin, ja...
Onko koko rikollismaailma pehmentynyt vankeuteni aikana?
Tee palvelus ja palaa vaimosi luokse. Mene nyt.
Hyvä, ankka on palannut. Sano, että sinulla on hyviä uutisia.
Kanakani ylitti Kalmanaavikon. - Mitä? Mahdotonta!
Pikemminkin epätodennäköistä, koska hän selvisi siitä.
Hän on vain parin kilsan päässä. - Kilsan?
Niistä puhutaan aina tehtävissä, mutta en ymmärrä sitä.
Tuhotkaa silta. Heiltä menee viikko juoksuhiekan kiertämiseen.
Silloin valtakunta on jo minun vallassani.
Meidän vallassamme!
Sinun vallassasi tietenkin.
Pitää kiertää tuo. Siihen menee ainakin viikko.
Ei ole viikkoa aikaa. Arvid-setä löytää hamsterin ennen sitä.
Pääsemme tuon yli. - Ehkä pari metriä.
Sitten me kuolemme! Tuo on juoksuhiekkaa.
Siihen uppoaa, kunnes kuolee. Se on juoksuhiekan koko idea.
Kanakani on oikeassa, kokeillaan. Juoksuhiekkaa on siellä täällä.
Jos väistämme niitä, tie on selvä. - Tiedätkö, missä tie on?
Seuratkaa minun perässäni, niin ei ole hätää.
Minä tulen viimeisenä.
Kuka se Arvid-setä on?
Nerokas seikkailija, jonka suuruudenhulluus -
peittää varmaankin huomattavan epävarmuuden.
Kuulostaa eräältä, jonka tunnen.
Kanakani! - Voi ei!
Hugo, auta! - Tartu käteeni!
Pahus, olen mennyttä! Hei!
Varo kilpeä. - Pidä kiinni, Kanakani!
Meri! Minä vajoan! - Älä liiku!
Mitä sinä teet? Tartu piiskaan!
Käsilläsi! Eikö se ole ilmiselvää?
Vedä nyt vain!
Auta minua, Hugo!
Sinun pitää käyttää käsiä! Miten vaikea sitä on ymmärtää?
Voi ei! Hän irtoaa omista nahoistaan!
Hetkinen, ovatko nämä kananjalat?
Hetkinen... Kanakani!
Nyt tajusin! Siitä nimi siis tulee.
Sanoinhan olevani hyvä arvoituksissa. Nuo ovat kananjalat!
Olet puoliksi kana ja puoliksi kani.
Entä minä sitten? Voisitteko tulla auttamaan? Olen jumissa!
Onko sinulla muita kananosia? - Ei.
Hei! - Vau! Tuohan on todella siistiä!
Mitä muuta? Onko sinulla siivet? Sinulla on siivet takin alla.
Ei, näit jo parhaan osan. Siellä on vain pari höyhentä.
Näytä ne! Onko muita kanakaneja?
Ei tietääkseni. - Olet ihan oma lajisi! Loistavaa!
Olet heti uhanalainen. - Ei se ole loistavaa.
Mihin sinä siis pystyt?
Osaat lentää. - Enkä osaa.
Kanatkaan eivät lennä. - Kyllä lentävät, lyhyitä matkoja.
Olet vain osittain kana. - Montako lentävää kania olet nähnyt?
En yhtään, mutta en ole nähnyt kania, jolla on näin isot luppakorvat.
Ehkä norsulla... - En osaa lentää!
Osaat lentää!
Siinä näet, en osaa lentää. Tai tyhjentää baaria hajulla kuten sinä.
Minussa ei ole mitään hyvää.
Sinulla on minä-ongelma.
Meillä taitaa olla me-ongelma.
Voi ei.
Pigmejä!
Hei, tulemme rauhanomaisin aikein.
En edes tahtonut tulla tänne. Täräytä heihin!
En ole vielä latautunut. - Mitä? Eikö sinun pitänyt olla erityinen?
Tuo kutittaa!
Katsokaa! Kanakani!
Maan ja taivaan jumala! Lyhyiden matkojen lentäjä!
Puoliksi kana, puoliksi kani! Kaikkivaltias!
Oletko sinä jumala?
Tuota...
Toki. - Se kelpaa minulle!
On aika juhlia. - Näetkö nyt? Minä-ongelma.
Tänä iltana tarjoamme mahtavalle Kanakanille -
ja hänen oudoille apureilleen -
mitä hienoimman juhla-aterian.
Sitten aamulla, kun alkaa sarastaa, -
viemme heidät tulivuorelle -
ja uhraamme kanakanijumalan meidän jumalallemme.
Santoro Tunteettomalle!
Teidän avullanne saamme vihdoin -
hymyn Santoron huulille.
Varmistan yhden asian. Onko Kanakani ainoa, joka menee tulivuoreen?
Olipa hieno ateria. Nämä kaverit osaavat järjestää uhrijuhlan.
Näin siinä käy, kun olen oma itseni, Meri.
Pidetään pieni tauko itsesäälin suhteen.
Kerron pikku haisunäädästä. Sanotaan häntä vaikka Mariksi.
Pidän hyvistä tarinoista, varsinkin hyvän aterian jälkeen.
Kukaan ei halunnut leikkiä Marin kanssa, koska hän oli haisunäätä.
Vaikka oli suurimmat herkkupussit synttäreillä, kukaan ei tullut.
Hän kylpi kaksi kertaa päivässä, mutta se ei auttanut.
Hän laittoi itselleen korkin. - Aijai!
Aijai tosiaan, mutta sekään ei auttanut.
Niinpä Mari tietenkin suuttui.
Vanhemmat ohjasivat suuttumuksen johonkin myönteiseen.
Hän sai mustan vyön karatessa. Sekä kung-fussa.
Kendossa. Sekä seitsemässä muussa kamppailulajissa.
Sekään ei auttanut. Hän oli yhä suuttunut.
Mari toivoi, että olisi kaikkea muuta kuin haisunäätä.
Kerran sitten hän meni luokkaretkelle linnan aarrekammioon.
Silloin Kili Pukkila, joka kiusasi aina eniten Maria, -
sulki meidät holviin. Varainhoitaja oli ainoa, joka tiesi yhdistelmän.
Miten käy, kun haisunäätä pelkää henkensä edestä?
Mari pelkäsi henkensä edestä ja oli ollut tukittuna kolme vuotta.
Mari pelasti kaikki sinä päivänä.
Olit suuri sankari, ja kaikki rakastivat sinua, Meri. Siis Mari.
Ei. Minua kohdeltiin entistäkin huonommin.
Ensimmäistä kertaa en piitannut. Se, minkä pidin sisälläni, -
ei ollutkaan häpeän aihe. Se teki minusta erityisen.
Sinäkin tukit itsesi. Ennen kuin räjäytät auki aarrekammiosi, -
et tiedä, mikä tekee sinusta erityisen.
Pidin varsinkin nimen muuttamisesta, jotta se tuntuu yleismaailmalliselta.
Kun tulivuori tekee meistä tuhkaa, se ei piittaa korkeista.
Totta, mutta he eivät heitä meitä tulivuoreen.
Eivätkö? - Eivät, koska sinä järjestät meidät vapaaksi.
Oletko varma tästä? - Luota minuun.
Kanakani!
Palaan ihan kohta. - Ei!
Oletko tosissasi?
Älä tee sitä, Kanakani!
Et tarvitse niitä.
Sarastuksen odottaminen kuulostikin epämääräiseltä.
Viekää heidät tulivuorelle!
Aseet pois, tai jumalallenne käy huonosti!
Hugo? - Tulkaa nyt.
Katsokaa, kuinka Santoro pysyy tyynenä, vaikka keihäs on kurkulla!
Katsotaan, miten tyynenä hän pysyy kieriessään mäkeä alas.
Kun he lähtevät hänen peräänsä, me pakenemme.
Tai sitten ei. - Ottakaa heidät kiinni!
Suuri Santoro, nyt saat kostosi.
Varokaa!
Ei tämä ole pitkien viikonloppujen arvoista!
Tule tänne!
Kai olet jo latautunut? - Yritän koko ajan. Ihan kohta on valmista.
Et olekaan erityinen. Sinulla on vain valtava ego.
Kas niin. Olen palannut! - Ampu tulee!
Kanakani!
Kanakani, tule tänne! - Tullaan!
Mahtavia muuveja!
Hyvää työtä, Kanakani! - Näitkö tuon?
Nyt lähdetään.
Katso! - Se vuori!
Suojaan!
Meri, auta meidät yli!
En voi. En minäkään voi. Viimeksi...
Typerä takkisi haittasi kättäsi. He ovat kohta täällä.
Tein sen! Pitäkää kiinni!
Älä... Ei!
Etkö voinut ottaa sitä pidempää ruoskaa, Meri?
Inhoan seikkailuja.
Tämä on syvempi kuin luulinkaan!
Kartan mukaan temppeli on vuorenhuipulla.
Nyt tarvitaan suunnitelma. Arvid on jo puolessavälissä.
Jos menemme Melkein mahdotonta solaa pitkin, -
polkujen yhdistyessä olemme heidän edellään.
Nerokas suunnitelma. Ehkä saamme sittenkin sen Tuomion hamsterin.
Miten niin 'ehkä'? Arvid saa niellä meidän pölyämme.
Hugo?
Tämä muta on hyvin ravinteikasta. - Lähdetään sitten.
Haluan ehdottomasti pysäyttää Arvidin, tai 10-prosenttisesti, -
mutta voin silti näyttää hyvältä.
Tässä olen. Et kyllä usko tätä.
Kanakani on menossa Melkein mahdottomaan solaan!
Mitä? Mahdotonta!
Se on pikemminkin epätodennäköistä kuin mahdotonta.
Tällä menolla ne kolme kuolon koetta eivät ole ongelma Kanakanille!
Hae dynamiitti.
Tule nyt, Hugo! Saavutamme heitä.
Olen kilpikonna. Etkö tiedä lajini tehtävää saduissa?
Idiootit! Lumivyöryn piti hoitaa Kanakani, ei meitä!
Kunnon apureita on nykyään tosi vaikea löytää.
Arvid!
Katso! Arvid on mennyttä.
Emme kai voi tehdä mitään. - Kyllä voimme.
Totta, emme voi tehdä mitään.
Lähdetään. - Sori vaan, kundit!
Tarun mukaan jäähän on kaiverrettu hamsterin kasvot.
Löysin sen!
Se on täällä!
No niin, mennään sisään. - Luit ajatukseni.
Hei, Arvid on kuollut ja kuopattu. Ei ehkä siinä järjestyksessä.
Pelastimme valtakunnan. Lähdetään kotiin.
Jos palaan Tuomion hamsterin kanssa, pääsen varmasti seuran jäseneksi.
Eikö riitä, että pääsit tänne asti?
Kuka minua uskoisi? Tarvitsen hamsterin todisteeksi.
Meidän ja sen välillä on enää vain kolme kuolon koetta.
Jos haluat jäädä tänne, se käy, mutta... minä menen tuonne!
Olen aina seurannut muita.
Haluan myös joka toisen torstain vapaaksi!
Päästäkseen Tuomion hamsterin temppeliin on suoritettava -
kolme kuolon koetta.
Miksi on aina kolme? Miksei voi olla kaksi koetta?
Mikä on ensimmäinen?
'Me hamsterit olemme pieniä, mutta emme vähästä hätkähdä.'
'Emme koskaan hermostu.'
'Vaikka kuolema uhkaisi meitä.'
Kuolema uhkaisi? Niinkö tämä alkaa?
Sadistisia pieniä jyrsijöitä.
Olemme pieniä...
Emme vähästä hätkähdä.
Täällä on salakäytävä!
Hienoa. - Nyt häivytään!
Mikä on toinen koe?
'Me hamsterit emme ole nopeita juoksemaan, -
mutta uskallamme kohdata kohtalon.'
Jo riittää tuo itsensä vähättely!
Olisivat menneet kallonkutistajalle kuten kaikki muut.
Juoskaa!
Katsokaa! Ramonin vaimo!
On hienoa, että ihailet kovasti naispatsaita...
Hänen nimensä on Kohtalo! Meidän pitää seistä sen edessä.
Tai pakenemme. On hetki aikaa olla samaa mieltä ennen kuolemaa.
Olen Kanakanin puolella.
Laskinkin väärin. Kolme, kaksi, yksi!
Lyhyys taitaa olla ongelma hamstereille.
Haluanko edes tietää, mikä kolmas koe on?
Tarussa sanotaan vain: 'Tee näin.'
Siis mitä?
Ei voi olla totta. Vai voiko?
Ne hamsterit osaavat tosiaan yllättää.
Valtikka!
Me teimme sen.
Vien sinut nyt kotiin.
Tuomion hamsteri.
Sinähän... - Hautauduin siihen lumivyöryyn?
Vai sainko sinut vain luulemaan niin?
Kysyin itseltäni, miksi pitäisi selvitä -
kolmesta kuolon kokeesta, kun innokas veljenpoika voi tehdä sen?
Anna nyt se valtikka. - Älä anna sitä hänelle!
Olet fiksu, Kanakani. Sinulle olisi käyttöä.
Voisit johtaa seikkailijaseuraani.
Näyttäisimme niille, jotka nauravat meille ja karttavat meitä.
Me kaksi olemme hyvin samanlaiset.
En ole yhtään sellainen kuin sinä. - Kyllä olet.
Olen nimittäin sinun isäsi.
Se oli vitsi! En ole sinun isäsi.
Eikö olisi hullua, jos olisin? Anna nyt se valtikka.
Vielä yksi askel, ja heitän sen tuonne.
Silloin ystäväsi seuraavat perässä.
Anna se, tämä ei ole bluffia! Vangit pelaavat paljon pokeria!
Jos annan valtikan, päästätkö heidät?
Te kaikki saatte mennä. Vannon sen.
Älä tee sitä, hän valehtelee!
Tiedätkö tarun viimeisen osan, Kanakani?
'Tuomion hamsterin vapauttajaa -
seurataan hänen päiviensä loppuun asti.'
Juuri niin, senkin pieni friikki.
Minä, Arvid IX, -
käsken sinua tuomaan tuomion!
Mitä olenkaan tehnyt?
Mennään nyt ottamaan haltuun valtakuntani.
Entä friikki ja hänen ystävänsä? - Lupasin päästää heidät.
Päästäkää heidät siis putoamaan!
Hemmetin sananvääntelijä.
Minulla on hyviä ja huonoja uutisia.
Huonoa on se, että jäädytte kuoliaaksi 12 tunnissa.
Luulin, että se olisi nopeampaa.
Entä hyvät uutiset? - Toivottavasti he heittävät meille köyden.
Hyvä uutinen on se, että elät isääsi pidempään.
Ei niinkään hyvä uutinen. Pikemminkin vain hieman parempi.
Ei löytynyt mitään. Se oli taas vain veljeni temppu.
Toivotaan parasta ja varaudutaan pahimpaan, jos Arvid löysi valtikan.
Menkää tyrmään suojaan.
Isä, lähdin pysäyttämään Arvidin.
En ole kaltaisesi seikkailija, mutta teen parhaani.
Anteeksi nyt kaikki tämä. Rakastan sinua. Kanakani.
Kaikki on minun syytäni. - Niin onkin.
Koko juttu on sinun syytäsi. Voisimme olla kotona, mutta ehei!
Sinun piti etsiä Tuomion hamsteri, -
jotta kaikki unohtavat, että olet... - Friikki?
Luulin, että tämä saisi heidät hyväksymään minut.
Ei tämä ole vain sinun syytäsi. Se on Merinkin syytä.
Hänellä on huono vaikutus. Ja aioin sanoa 'Kanakani', en 'friikki'.
Se on ihan sama asia. Katso minua!
Miksi en voi olla normaali? Silloin Arvid ei olisi paennut.
Et ole normaali. Teeskentely vain pahensi asiaa.
Kun olit oma itsesi, löysit Tuomion hamsterin.
Aarteen, jota muut eivät olleet löytäneet.
Eikä Arvid olisi saanut sitä muuten. Anteeksi, oli pakko sanoa se.
Kaikki ovat syntyjään erilaisia.
Voimme valita vain, miten suhtautua siihen.
Voimme joko hävetä sitä tai hyväksyä sen.
Eroavuudet tekevät meistä... - Erityisiä.
Ei! - Kanakani!
Jee!
Jabadabaduu!
Oletko tosissasi?
Tule jo!
He ovat liian kaukana. On liian myöhäistä.
Emme voi luovuttaa enää. Täytyy olla jokin keino.
Minulla on suunnitelma. - Onko?
Minäkin osaan yllättää. Synkkä salaisuuteni on se, -
että synnyin ilman kilpeä. Tämä on Hubert-enon.
Kiitos, Hubert-eno!
Mitä? Päästäni ei sentään kasva höyheniä.
En tarkoittanut sitä, vaan...
Olet todella kalpea. - Se näyttää tosiaan pahalta.
Oli miten oli. Kuka haluaa kyytiin?
Käytin liikaa vahaa! - Matalaksi!
Varokaa!
Hyvä! Saamme Arvidin kiinni. - Tai sitten ei.
Inhoan seikkailuja.
Majesteetti, Arvid on portilla ja haluaa tavata teidät.
Nyt selvitetään tämä asia.
Ei askeltakaan ennen kuin kerrot, missä poikani on.
Tarkoitatko sitä surkeaa sekarotuista friikkiä?
Hän ei palaa. Varmistin sen.
Odottakaa! Pyydän sinua, veljeni. Missä poikani on?
Hän on varmaan jäätynyt kuoliaaksi kalliolla, jonne viskasin hänet.
Valtikka! - Juuri niin. Löysin sen.
Oikeastaan se oli Kanakani... - Riittää jo. Kimppuun, hamsterit!
Äkkiä pois täältä!
Juoskaa!
Toivo taitaa olla mennyttä. - Tällaisesta minä pidän.
Meri, anna ruoskasi. - Luulin jo, ettet pyydäkään.
Voimme yllättää Arvidin. - Tuo on surkea suunnitelma.
Hänellä on miljoona hamsteria. - Frans! Jalo!
Luulimme sinun kuolleen. - Ei, kuljen yhä kanankoivillani.
Mikä on tilanne?
Näyttää aika toivottomalta. - Täytyy päästä tuonne.
Miten pääsemme miljoonan hamsterin ohi?
Viis yksityiskohdista... Synnyin ilman kilpeä.
Terve epäilevyys on ollut tärkeää eloonjäännilleni.
Noin me yllätämme Arvidin. - Epäilevyyteni avulla, vai?
Ei, vaan kilpesi avulla.
Sinun ideasi ei ainakaan ollut kaikkein huonoin, Jalo.
Tämä on vihdoinkin minun.
Se sopii täydellisesti. Tosin sitä täytyy vähän pienentää, -
koska olet tuollainen läskipää, veli.
Ehkä et olekaan niin täydellinen.
Mitä? - Tervehtikää lemuavaa ystävääni.
Hei, Kanakanin suunnitelma toimi!
Kanakani! - Sinäkö?
Hamsterit, käsken teitä lopettamaan taistelun ja palaamaan valtikkaan!
Ihan oikeasti! Olen tosissani!
Käsken teitä!
Suostukaa nyt.
Senkin typerys! Valtikka ei ole mitään ilman minua.
'Tuomion hamsterin vapauttajaa seurataan päiviensä loppuun asti.'
Voima on jo minulla.
Tuo ei ole totta. Ilman valtikkaa hän menettää voiman.
Sitten hankkiudun siitä eroon. - Hamsterit!
Juokse, Kanakani! - Hyökätkää!
Hupsista... Mitä me nyt teemme?
Mitä te vielä odotatte? Murtakaa seinä!
Hakekaa valtikka, ennen kuin hän heittää sen kuiluun!
Hamsterit, pyörä!
Jos kerran tahdot leikkiä, tehdään tämä minun tavallani.
Miltä näyttää?
Ei tuo ollut tuossa ennen.
Hei, jyrsijät! Tulkaa tänne, jos uskallatte!
Tervehdys.
Johan on!
Hae valtikka, jos tahdot vielä lentää.
Peli on selvä, Arvid. - Eikä ole. Aloittelen vasta.
Ottakaa kiinni, jos voitte!
Nyt hoidetaan tämä loppuun, veli. - Hetkinen!
Hamsterit, hyökätkää!
Hoitakaa heidät! Kanakani on minun.
Anna se tänne!
Hyvä, että hänestä päästiin eroon.
Setä!
Sain otteen sinusta! Tule!
Ei, Kanakani!
Lennä, kana. Lennä!
Jos olen mennyttä, vien sinut mukanani.
Mitä? Mahdotonta!
Hei, olen palannut! - Teit sen!
Näittekö sen? Osaan lentää!
En sanoisi sitä lentämiseksi. Se oli lähinnä liitämistä.
Iho umpeen nyt.
Kanakani, sinä löysit sen. - Niin, mutta sitten Arvid vei sen...
Ei Tuomion hamsteria. Sinut, löysit itsesi.
Olen iloinen siitä. - Niin minäkin, isä.
Kani, joka lentää. Aika hieno homma.
Mitä tarkoitat? Hän osaa lentää, koska on kana.
Mitä? Hän on kani. - Kana.
Kani! - Kana!
Mitä minulta jäi näkemättä?
Hei, en ole tehnyt mitään.
Kanakani?
- Arvasinhan minä!
Kanakani, mitä sinä teet?
Selvitin juuri, missä Pyhä kahveli on!
Lähtöön on viisi minuuttia aikaa. - Alkupalat ovat juuri tulossa.
Entä jäseneksi ottaminen? Olet halunnut sitä koko ikäsi.
Nyt ei ole aikaa siihen, isä. - Odota.
Et voi lähteä... ilman tätä.
Oho... Kultainen viidakkoveitsesi.
Oletko tosissasi? Olet rakas.
Mene nyt hakemaan se Pyhä kahveli.
Miksi juuri minun parhaat ystäväni ovat masokisteja?
Suomennos: Ilse Rönnberg Scandinavian Text Service