‫אבא? אבא, אתה בסדר?‬
‫אבא! אבא, תדבר איתי, בבקשה?‬
‫אני לא שומע אותך.‬
‫שמעתי שיש אקורד סודי‬
‫שדויד ניגן ושימח את אלוהים‬
‫אבל לא ממש אכפת לך ממוזיקה, נכון?‬
‫הריסון, שתוק!‬
‫אבא, מה אתה אומר? תדבר בקול רם.‬
‫אבא, אני לא שומע אותך! אני לא שומע אותך!‬
‫תשתקו! תשתקו! תשתקו! תשתקו!‬
‫לעזאזל!‬
‫האנק ואני עובדים יחד 30 שנה.‬
‫לא תפגוש מישהו ישר יותר ממנו.‬
‫- הוא יטפל בעניינים הכספיים. - זה מגוחך.‬
‫ודודה דב תטפל בשאר.‬
‫- לא! - אתה צריך מישהו‬
‫שיעזור בעניינים הפיננסיים.‬
‫שיעקוב אחר חשבונות ותשלומים ותקציב.‬
‫הבחור עם הקוקו הולך להיות האפוטרופוס שלי?‬
‫לא אפוטרופוס. תומך פיננסי.‬
‫והוא הוריד את הקוקו לפני שנים.‬
‫אני לא רוצה להמשיך לדבר על זה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל אנחנו צריכים לנהל את השיחה הזאת, ג'ק. אתה צריך מישהו.‬
‫יש לי מישהו. אוואטומי.‬
‫אוואטומי?‬
‫רק הכרתם.‬
‫העניינים מתקדמים.‬
‫בוא נגיד שכבר הגעתי לבסיס השני‬
‫- ואני בדרך לבסיס השלישי. - זה נהדר.‬
‫אבל אני צריך לדעת שיש לך מישהו, מישהו קבוע.‬
‫- אני לא אהיה כאן לנצח. - כי אתה... הפסקת את הטיפול.‬
‫אמרת שלא תוותר, ואתה ויתרת.‬
‫אתה ויתרת.‬
‫לא הפסקתי את הטיפול. שיניתי אותו.‬
‫ואני לא מוותר. אני לא אפסיק להילחם.‬
‫אבל אנחנו חייבים להיות מוכנים, ג'ק.‬
‫אני צריך לדעת שיש לך אנשים שדואגים לך.‬
‫יש לי את אוואטומי.‬
‫תודה על הז'קט.‬
‫- ג'ק... - נתראה במסיבה.‬
‫מנקודת מבטנו‬
‫מרכז גרייסון לעצמאות‬
‫אנחנו מציעים שיעורי בישול, שיעורי תקצוב, תרפיה עם סוסים,‬
‫סרטים בימי חמישי בערב, טיולים בשבת.‬
‫ימייך יהיו מלאים בפעילויות.‬
‫אחיך אמר לי שאת מתעניינת באופנה.‬
‫כן. מתעניינת מאוד באופנה.‬
‫נכון, ויולט?‬
‫- כמה זמן אצטרך להישאר כאן? - שאלה נהדרת.‬
‫זה משתנה מאדם לאדם,‬
‫אבל השהות הממוצעת היא בערך שנתיים עד שלוש שנים.‬
‫מה?‬
‫- לא אמרת את זה. - זה עשוי להיות‬
‫- שישה חודשים או משהו, נכון? - זה נכון. כל דבר אפשרי.‬
‫אבל רוב האנשים, לכשהם מגיעים, אוהבים את המקום.‬
‫לך תזדיין, ואן.‬
‫- לך תזדיין. - ויולט, בחייך.‬
‫מותק, אחיך רק רוצה לוודא שאת...‬
‫תשתקי! אלוהים!‬
‫- אני לא שייכת לכאן. - ויולט! בחייך!‬
‫היי, אמרת שתיגשי לראיון ושתעשי את הסיור. בחייך.‬
‫אני מצטער. אני מצטער.‬
‫היי! ויולט! תפסיקי! מה את עושה?‬
‫- תפסיקי! - אימא לעולם לא הייתה עושה את זה.‬
‫אימא לא הייתה שולחת אותי למקום כזה!‬
‫- אנחנו יכולים לחזור פנימה? - זה בגלל מנדי, נכון?‬
‫- מה את... למה... - אתה שולח אותי,‬
‫כדי שתוכלו להיות ביחד. אני יודע שנישקת אותה.‬
‫אני יודעת מה קרה. הריסון ראה אתכם.‬
‫בסדר, זה היה דבר חד־פעמי.‬
‫מנדי שלי! היא שלי!‬
‫קח אותי הביתה!‬
‫הריסון?‬
‫אני יכולה להיכנס?‬
‫אני נכנסת, בסדר?‬
‫היי!‬
‫כמעט מוכן למסיבה הגדולה?‬
‫למה את לבושה ככה?‬
‫- אמרתי שאני לא רוצה שתהיי שם. - אני יודעת.‬
‫אבל ההורים שלך הזמינו אותי.‬
‫מה קורה עם המזוודה?‬
‫אני חוזר הביתה.‬
‫- הריסון, זה בלתי אפשרי. - כן, זה כן אפשרי.‬
‫טוב, תראה, אני יודעת שאתה לא מוכן לסלוח לי, וזה בסדר גמור.‬
‫- אני מבינה את זה, אבל... - בבקשה, תלכי.‬
‫- הריסון... - בבקשה.‬
‫ויי. אחיך סיפר לי מה קרה‬
‫- ואני מצטערת... - זה דפוק!‬
‫אני יודעת.‬
‫חכי!‬
‫ויי?‬
‫אני רוצה שתדעי שמה שקרה ביני לבין אחיך,‬
‫זו הייתה טעות,‬
‫וזה לגמרי באשמתי, אבל זה נגמר, בסדר? פעם אחת ודי.‬
‫ויי?‬
‫אני נכנסת, בסדר?‬
‫ויולט, הדבר האחרון שאי פעם הייתי רוצה לעשות זה לפגוע בך, בסדר? האחרון.‬
‫אני מאשימה אותו. לא אותך.‬
‫בנות תמיד נופלות לרגליו.‬
‫הוא מניאק,‬
‫ותמיד יש לו החברות הכי שוות. זה כל כך מעצבן.‬
‫היי, איך היה במרכז גרייסון?‬
‫נורא!‬
‫זה רחוק מאוד מכל חנות או תחנת אוטובוס.‬
‫הם מכריחים אותך לעשות מלאכת יד כל היום ולנקות סוסים מזורגגים.‬
‫זה שנתיים עד שלוש שנים.‬
‫אני רוצה להישאר כאן, מנדי.‬
‫אבל ואן יכריח אותי ללכת.‬
‫- אני בטוחה. - היי...‬
‫מותק, תקשיבי. את אדם בוגר.‬
‫איש לא יכול להכריח אותך לעשות משהו שאינך רוצה.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫נו, די.‬
‫היי, בואי נתכונן למסיבה.‬
‫הערב יש לך דייט חשוב עם דאגלס.‬
‫זה לא דייט.‬
‫דאגלס הוא ידיד.‬
‫בסדר. פשוט הייתה לי תחושה.‬
‫את טועה.‬
‫מה זה?‬
‫- ג'ק? אתה יכול להנמיך, בבקשה? - לא עכשיו.‬
‫ג'ק! זה כל כך רועש.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני צופה בפרסומות מניפולטיביות מבחינה רגשית.‬
‫למה?‬
‫- כדי שאוכל ללמוד לבכות. - למה?‬
‫כדי שאוואטומי תדע שיש לי רגשות כשאציע לה נישואין.‬
‫כשמה?‬
‫אציע נישואין לאוואטומי.‬
‫בסדר. אז תזכרו, אם מישהו אומר שלום, רק תחייכו בחזרה, תגידו שלום‬
‫ותשאלו אותם שאלות על עצמם. טוב? חכו.‬
‫אם זה יותר מדי, תבואו לפה וקחו פסק זמן.‬
‫תיהנו. זאת מסיבה.‬
‫נסתדר, מנדי. תירגעי. את דואגת יותר מדי.‬
‫זוכר מה אמרנו על אוואטומי?‬
‫- אל תמהר. דברים לוקחים זמן. - אין לי זמן.‬
‫- הריסון, אם תצטרך משהו, אני כאן. - אני לא צריך אותך.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫מעולה, מעולה, מה שלומכם, בליינים?‬
‫תעשו כבוד לקהל הערב.‬
‫ועכשיו, הגיע הזמן לחגוג! כן!‬
‫אלוהים אדירים! הריסון!‬
‫תראה אותך. אתה נראה כל כך טוב.‬
‫- אתה רוצה לרקוד איתי? - לא.‬
‫לא, בסדר. אז כן? טוב. מאוחר יותר. אתה תרקוד איתי.‬
‫בסדר? אני לא מוכנה לקבל סירוב.‬
‫- ביי. - הריסון! אתה נראה כל כך טוב.‬
‫היי, חליפה יפה, חבוב.‬
‫- היי! - כולכם נראים נהדר.‬
‫אלוהים! תראו אתכם, חבר'ה. אני רוצה תמונה.‬
‫של שלושתכם. באותה פוזה מהגן. זוכרים?‬
‫הריסון, תסתכל עליי. קשר עין. תסתכל עליי. הנה. תודה.‬
‫- מה יש במזוודה, חבוב? - כלום.‬
‫- אני הולך לחדר שלי. - בסדר.‬
‫- הוא נראה קצת נסער. - הוא יהיה בסדר.‬
‫כנראה בגלל כל האנשים והמוזיקה.‬
‫- אלך לבדוק מה איתו. - תודה, מנדי. אין כמוך.‬
‫- תודה, מנדי. - תודה.‬
‫שלום, ויולט.‬
‫אני דאגלס, הדייט של ויולט.‬
‫- וואו! - כמה נחמד!‬
‫זה לא דייט.‬
‫האובר שלקחתי לכאן היה יקר מאוד,‬
‫אבל זה יצדיק את העלות אם נתנשק מאוחר יותר.‬
‫- אנחנו לא נתנשק. - זה סופי?‬
‫אין דבר סופי מזה בעולם, דאגלס.‬
‫טוב.‬
‫עוף סאטה הוא הדבר היחיד שאני יכול לאכול‬
‫וחיוני שרמת הסוכר בדם שלי לא תהיה נמוכה מדי.‬
‫הסיכונים גבוהים מאוד,‬
‫לכן אתן לך את המספר שלי,‬
‫ותסמסי לי כאשר המנה הבאה יוצאת.‬
‫אני מצטערת, אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫- אבל אשים לב לזה בשבילך, בסדר? - זה פחות או יותר חסר תועלת.‬
‫- אוואטומי. - שלום, ג'ק.‬
‫את נראית טוב.‬
‫תודה. גם אתה.‬
‫השדיים שלך נראים ממש טוב בשמלה הזאת.‬
‫אני לא יודע אם זה דבר רע לומר, אבל אני לא מתכוון לזה בצורה רעה.‬
‫אני אקח את זה כמחמאה, אם כך.‬
‫את יודעת, אוואטומי, יש אנשים שרוצים רק דבר אחד במערכת יחסים,‬
‫אבל אני לא מעוניין בדבר אחד בלבד.‬
‫מין הוא הדבר האחד. אני לא מעוניין רק במין.‬
‫- טוב לשמוע. - למרות שאני לא מתנגד לסקס.‬
‫יהיה נחמד אם תוכלי לתת לי התראה‬
‫לפני שתחשבי שזה עשוי לקרות‬
‫כי, טכנית, זה יהיה מצב שקורה לי בפעם הראשונה,‬
‫ואני אוהב להיות מוכן.‬
‫אני לא כל כך טוב עם הפתעות.‬
‫אני אביא את זה בחשבון.‬
‫מה שאני מנסה לומר, בצורה גרועה, זה...‬
‫שאני מחבב אותך.‬
‫ואני רוצה שזה יתקדם.‬
‫גם אני, ג'ק.‬
‫בסדר. יופי. יופי. יופי.‬
‫כדאי שנאכל משהו.‬
‫כדי שרמת הסוכר בדמנו תישאר תקינה. זה יום גדול.‬
‫לא! לא ממנה. היא חסרת תועלת.‬
‫אנחנו יכולים למצוא מישהי אחרת.‬
‫אני חושב שיש עוף.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה בדיוק כמו הפרסומת.‬
‫- מה? - זה פשוט...‬
‫זה גורל.‬
‫- תלכי, בבקשה. - הריסון, אתה צריך לדבר איתי.‬
‫- אני לא רוצה. - תראה...‬
‫אני יודעת שאינך מסוגל לסלוח לי עדיין,‬
‫אבל לחזור הביתה זה לא הפתרון.‬
‫רכשתי חבר. איי-ג'יי.‬
‫ואימא שלו אסרה עליי לראות אותו.‬
‫ג'ק קורא לי שמן וטיפש.‬
‫ובכינויים נוראיים ומעליבים כל הזמן,‬
‫ואני מחייך וסופג את זה.‬
‫ואן מכריח את ויולט לעבור למרכז גרייסון.‬
‫ואני חשבתי שאת אוהבת אותי.‬
‫אמרת שאת אוהבת אותי.‬
‫ונישקת את ואן.‬
‫אין לי אף אחד בדירה. אף אחד.‬
‫זה דפוק, מנדי.‬
‫זה דפוק, ואני סיימתי.‬
‫אני פשוט סיימתי.‬
‫אתה זוכר שלא היית מסוגל לצאת מהדירה?‬
‫אתה זוכר שהיו לך בולמוסי אכילה בכל ערב?‬
‫ושהיית ביישן עד כדי כך שלא יכולת לדבר איתי או עם אף אחד?‬
‫זה המצב שבו היית כשגרת כאן.‬
‫התקדמת כל כך, הריסון.‬
‫התקדמת בטירוף.‬
‫ואתה צריך להמשיך לנוע קדימה, לא אחורה.‬
‫ואם איבדתי את האמון שלך...‬
‫ואתה לא יכול למצוא דרך לסלוח לי,‬
‫זה באשמתי.‬
‫ואם זה המצב...‬
‫אז אתה לא...‬
‫אתה לא זה שצריך לעזוב.‬
‫אני זו שצריכה לעזוב.‬
‫זה למעשה תקליט במצב די טוב של האלבום "מותחן".‬
‫תראה אותו. תראה כמה מרושע הוא נראה.‬
‫- זה נהדר. - הסיפור הזה...‬
‫הוא נראה לי בחור די מגניב.‬
‫למה אתה בצד שלו?‬
‫אני לא. אני בצד שלך.‬
‫אני לא יכולה לסבול את ההרגשה שאני חייבת לעשות כל מה שהוא אומר.‬
‫למה? אני בת 26.‬
‫כלומר, תראה אותך. אתה מחליט על עצמך.‬
‫יש לך דירה משלך. עבודה משלך.‬
‫אתה עצמאי. למה אני לא יכולה לעשות את זה?‬
‫אם אתה יכול, גם אני יכולה, נכון?‬
‫- אני מניח שכן. - אתה מניח שכן?‬
‫אתה מניח שכן?‬
‫אני הרבה יותר חברותית ממך.‬
‫העבודה שלך היא בעצם מיון ספרים.‬
‫עבדתי בארבי'ז. התמודדתי בקלות עם העומס של הצהריים.‬
‫לא פיטרו אותך?‬
‫העניין הוא שאני מסוגלת.‬
‫אני יכולה להיות בדיוק כמוך.‬
‫דאגלס?‬
‫- הכול כל כך ברור עכשיו. - מה ברור?‬
‫אתה סוג של השראה.‬
‫אני לא צריכה ללמוד להיות עצמאית.‬
‫יש לי כל הכישורים שאני צריכה.‬
‫אני רק צריכה לעשות את זה.‬
‫תודה, דאגלס.‬
‫- תודה. - כן, מגניב.‬
‫- אנחנו צריכים לדבר. - טוב.‬
‫בסדר. בואי נלך לדבר. מצטער. סלחו לי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה אבא של ג'ק, נכון?‬
‫מזל טוב!‬
‫תודה. על מה?‬
‫על הצעת הנישואין של ג'ק לחברה שלו.‬
‫- מה? - זה מה שוויולט אמרה לי.‬
‫הוא יעשה את זה בגזיבו.‬
‫אני חייב ללכת לשירותים לרחוץ ידיים.‬
‫אני לא רוצה להמשיך להתווכח איתך, ואן.‬
‫- גם אני לא. - אנחנו לא צריכים לצעוק ולצרוח.‬
‫אנחנו צריכים לפתור את זה. כמו מבוגרים.‬
‫כי שנינו מבוגרים.‬
‫כן, אני... אני מסכים לחלוטין.‬
‫אז חשבתי על זה,‬
‫ואני חושבת שאתה צריך לתת לי את החצי שלי בירושה.‬
‫- מה? - מאימא ואבא.‬
‫תן לי את החצי שלי, ואני אדאג לעצמי.‬
‫אשלם על הדברים שלי, אקבל החלטות משלי.‬
‫לא תצטרך לדאוג לי.‬
‫את יודעת שזה לא מציאותי, נכון?‬
‫דאגלס גר לבדו.‬
‫יש לו דירה משלו. עבודה משלו.‬
‫הוא עצמאי, והוא...‬
‫הוא חנון מוחלט. אני הרבה יותר מיושבת ממנו.‬
‫אין לך עבודה.‬
‫אין לך עבודה, בסדר? מעולם לא גרת לבדך.‬
‫- מעולם לא שילמת חשבונות או שכרת... - מי אשם בזה?‬
‫שמרת את הכסף, חילקת אותו כפי שרצית.‬
‫זה לא נכון.‬
‫תפסיק להיות קמצן, תן לי את הכסף.‬
‫- אין כסף. - בזבזת אותו?‬
‫מעולם לא היה כסף, ויולט.‬
‫מה? מה?‬
‫מאז שאימא ואבא מתו,‬
‫שילמתי על הכול.‬
‫אימא ואבא לא היו מי שאת חושבת שהם היו.‬
‫הם נתנו לי להתמודד עם הרבה דברים בעצמי, בסדר?‬
‫אימא ואבא... לא יכול להיות, ואן. אתה שקרן.‬
‫לא, אני לא משקר.‬
‫ויולט, אני יודע שאת רוצה להיות עצמאית, בסדר?‬
‫אני יודע. תאמיני לי, אני גם רוצה בזה בשבילך, באמת. אבל אני פשוט...‬
‫היי, את פשוט... את עדיין לא שם.‬
‫ובגלל זה את צריכה ללכת למרכז גרייסון,‬
‫כי זו הדרך המהירה ביותר להגיע לשם.‬
‫אתה מתכוון,‬
‫זו הדרך המהירה ביותר להיפטר ממני.‬
‫- ויולט? - לא, לא, לא, לא.‬
‫אל תגיד שוב משהו רע על אימא.‬
‫- כן. כן. - זה מטורף. נכון?‬
‫- נשים מוכנות לעשות את זה. - היי.‬
‫- היי, מנדי. - אפשר לדבר איתכם?‬
‫מצטערת להפריע. רק לשנייה?‬
‫- כמובן. - כן.‬
‫- תודה. -סלחו לי.‬
‫מייד נחזור.‬
‫היי, לו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, כן, כן. בסדר, בסדר.‬
‫- מה שלומך, ילד? - אני בסדר.‬
‫פשוט... רק קשה לי מעט עם ויולט. אז...‬
‫- מצטער לשמוע את זה. - כן.‬
‫זה אי פעם נעשה קל יותר?‬
‫כשהיה ילד, לג'ק היו התפרצויות זעם מטורפות.‬
‫- אתה אולי זוכר כמה מהן. - כן.‬
‫הוא היה צועק וצורח,‬
‫- רב עם ילדים אחרים. - כן.‬
‫- הוא נשך אותם. הוא נשך אותי! - כן.‬
‫אני זוכר שלקחתי אותו למגרש המשחקים,‬
‫והסתכלתי סביב וייחלתי לעצמי‬
‫כל ילד אחר בעולם, במקומו.‬
‫ואז התחלתי להבין,‬
‫הוא הפך אותי לטוב יותר.‬
‫נעשיתי קצת יותר מתחשב. רחום יותר.‬
‫ואהבתי את הבחור שהפכתי להיות.‬
‫אז האם זה נהיה קל יותר?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫זה חתיכת נטל.‬
‫אבל זו גם מתנה.‬
‫אבל דבר אחד אני יודע בוודאות,‬
‫אילו ההורים שלך יכלו לראות איך התמודדת עם כל זה,‬
‫הם היו כל כך גאים בך.‬
‫תודה, לו.‬
‫בסדר. הנה זה בא.‬
‫אני צריך לדבר איתך על משהו.‬
‫בסדר.‬
‫אבא שלי משנה את תוכנית הטיפול שלו.‬
‫אני יודעת שהכימותרפיה הייתה קשה, אבל אימונותרפיה היא אפשרות טובה מאוד.‬
‫הוא לא יהיה בסביבה לנצח.‬
‫ואני צריך לחשוב על העתיד שלי, אוואטומי.‬
‫העתיד שלנו.‬
‫העתיד שלנו?‬
‫אני יודע שזה נשמע תלוש, אבל מה אם נהיה...‬
‫נניח שנהיה ביחד.‬
‫כן? כאילו, ביחד ביחד.‬
‫ואז יהיה לנו זה את זה. יהיה לנו מישהו לסמוך עליו.‬
‫יהיה לי מישהו שיעזור לי‬
‫עם דברים שקשים לי כשאבא שלי...‬
‫את יודעת. ואת, את בת 38,‬
‫ואת בטח רוצה ילדים, אז את צריכה לעבוד על זה, ו...‬
‫זה הגיוני.‬
‫כלומר, עבורי.‬
‫זה הגיוני בעיניי.‬
‫ג'ק...‬
‫אתה מציע לי נישואין?‬
‫כן. אני מציע נישואין.‬
‫התבלגנו לי מעט המילים. האם...‬
‫התינשאי לי, אוואטומי קוקומו?‬
‫אני חוזרת הביתה, ג'ק.‬
‫כבר? העוגות עדיין לא יצאו,‬
‫- ויהיו אפשרויות נטולות חלב. - הביתה.‬
‫לניגריה.‬
‫אחותי חולה, ואני צריכה לדאוג לה ולאחיין ולאחייניות שלי.‬
‫ובהתאם למה שיקרה...‬
‫אולי אחליט להישאר.‬
‫את נוסעת לניגריה.‬
‫כן. אני מצטערת.‬
‫ניסיתי לחשוב איך לספר לך.‬
‫ג'ק, אתה תהיה בסדר.‬
‫אני בטוחה.‬
‫היה לי סיכוי?‬
‫אם לא היית נוסעת לניגריה, היה לי סיכוי?‬
‫אנחנו עדיין לא מכירים זה את זה ממש טוב.‬
‫אם לא היית נוסעת לניגריה,‬
‫והיינו מכירים זה את זה טוב יותר, האם היה לי סיכוי?‬
‫האם מישהי אי פעם תתחתן איתי?‬
‫אוי, ג'ק.‬
‫ג'ק.‬
‫מישהי תהיה בת מזל להתחתן איתך.‬
‫אתה מצחיק וחכם.‬
‫ומתחת לכל הבוטות הזו,‬
‫ישנו אדם מתוק.‬
‫ואין הרבה כאלה.‬
‫אני יכולה לתת לך עצה?‬
‫נסה לחייך יותר.‬
‫יש לך חיוך יפה, אבל אתה לא מחייך מספיק.‬
‫בדרך כלל לא מתחשק לי לחייך.‬
‫אני אומרת שתזייף.‬
‫מנדי מחייכת כל הזמן, וזה גורם לי בחילה.‬
‫והדבר הנוסף שדיברנו עליו.‬
‫איזה דבר נוסף?‬
‫כמה זמן מראש אתה צריך?‬
‫בדירה? נישקת אותו בדירה.‬
‫זה היה במסדרון.‬
‫טוב, המסדרון. זה...‬
‫כמו שאמרתי, זה היה ממש לא מקצועי,‬
‫וזה היה שיקול דעת לקוי מאוד,‬
‫ואני מצטערת עמוקות על כך.‬
‫וגם, מה שקרה בין ואן לביני...‬
‫זה נגמר, אבל זה לא העניין.‬
‫העניין הוא שאני...‬
‫איבדתי את האמון של הריסון.‬
‫הוא כבר לא בוטח בי, וזה ישפיע על העבודה שלי.‬
‫כלומר... זה כבר קרה.‬
‫לכן החלטתי להתפטר.‬
‫להתפטר? את מתפטרת?‬
‫- חשבתי שזה הדבר הנכון לעשות. - עכשיו את חושבת שזה הדבר הנכון?‬
‫- מצטערת. - שברת את הלב של בני.‬
‫- סו... - מה?‬
‫- סו, נישאר רגועים. - רגועים?‬
‫באמת, כריס? היום הזה היה אמור להתמקד בבת שלנו.‬
‫ביום החשוב ביותר בחייה, אנחנו מנהלים את השיחה הזאת.‬
‫- מה קורה? - אלוהים.‬
‫ניקול, תוכלי לתת לנו רגע?‬
‫- לא. - ידעת.‬
‫ידעת שאנחנו עוברים למונטנה.‬
‫אמרנו לך שאנחנו עוזבים, שאנחנו תלויים בך,‬
‫ואז את עושה את זה? בטחתי בך, בסדר?‬
‫חשבתי שאנחנו יחד בסירה הזאת. זה הילד שלי.‬
‫ידעתי שמשהו כזה יקרה.‬
‫אמרתי לכם לספר לו לפני חודשים.‬
‫אתם תמיד מסתירים ממנו דברים כמו מילד.‬
‫הוא מבוגר, תגידו לו את האמת.‬
‫מה קורה?‬
‫- אתם עוברים למונטנה? - מותק...‬
‫- אתה עוזבים? -הריסון.‬
‫- הכול יהיה בסדר. - כן.‬
‫- אני מבטיח. - מותק, אנחנו אוהבים אותך, טוב?‬
‫- אנחנו אוהבים אותך כל כך. - מה עם הבית?‬
‫אנחנו מוכרים את הבית.‬
‫אבל הבית במונטנה יהיה עבור כולנו.‬
‫תוכל לבוא לבקר אותנו בכל עת,‬
‫- ונצא לחופשות שם. - אתם מוכרים את הבית.‬
‫אתם מוכרים את הבית ואתם עוברים דירה.‬
‫מותק. אבא ואני תמיד נתמוך בך.‬
‫למה? למה?‬
‫- תירגע. עלולים לשמוע. - למי אכפת?‬
‫- ניקול, תפסיקי! - למה?‬
‫אל תתקרבי אליי!‬
‫- למה? למה? למה? - הריסון! אתה בסדר, הריסון?‬
‫כולם עוזבים. כולם עוזבים.‬
‫וההורים שלי עוזבים. מנדי עוזבת. כולם עוזבים.‬
‫- את עוזבת? את עוזבת? - לא, לא, לא.‬
‫- ויולט. הוא יהיה בסדר. - למה?‬
‫אני צריך לפשוט את החליפה. אני צריך לפשוט את החליפה.‬
‫זוזו! אני לא מצליח לפשוט את החליפה המזורגגת הזאת!‬
‫מטופשת...‬
‫- למה? - אחי!‬
‫- הריסון! - למה?‬
‫- אחי. הריסון! - למה? למה? למה? למה?‬
‫- למה? למה? - מה לא בסדר איתכם?‬
‫הורים לא עוזבים את ילדיהם!‬
‫- איך אתם עושים את זה? - היי, ויולט.‬
‫- ויולט. היי. זה לא... - איך אתם עושים את זה?‬
‫- הם אמורים לרצות את בנם! - זה בסדר.‬
‫הם אמורים לרצות... אימא ואבא לא רצו אותי.‬
‫אתה לא רוצה אותי. אף אחד לא רוצה אותי!‬
‫- נצא החוצה. בסדר? - אני שונא אותך, מנדי.‬
‫אני שונא אותך.‬
‫זה בסדר. יהיה בסדר. בסדר.‬
‫אני מבטיחה, הכול יהיה בסדר. יהיה בסדר. טוב?‬
‫נצא החוצה, בסדר?‬
‫נהדר!‬
‫בסדר, אנשים, ההצגה נגמרה.‬
‫זה בסדר. זה בסדר.‬
‫- נתיישב. - ההורים שלי עוזבים.‬
‫- אני יודעת. - הם מוכרים את הבית.‬
‫ההורים שלי לא יהיו.‬
‫ניקול לא תהיה.‬
‫- הבית לא יהיה. - אני יודעת. קדימה, בוא נשב.‬
‫אני לא אוהב שינויים.‬
‫אני יודעת.‬
‫את...‬
‫את פגעת בי.‬
‫את חברה שלי, ופגעת בי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫ואני לא יודעת אם אי פעם תהיה מסוגל לסלוח לי‬
‫כי עשיתי בלגן ענקי.‬
‫אבל אני יודעת שאני אוהבת אותך, הריסון.‬
‫אכפת לי ממך, בסדר? אתה חייב לדעת את זה.‬
‫אכפת לי ממך כל כך.‬
‫אל תעזבי, מנדי.‬
‫בבקשה אל תעזבי.‬
‫ויולט?‬
‫שלום?‬
‫קדימה, אני צריך שתגידי לי משהו.‬
‫ויולט? את בסדר שם?‬
‫אל תשלח אותי לשם, ואן.‬
‫יש לי תחושה שאמות שם. בבקשה.‬
‫למה אתה לא רוצה אותי?‬
‫למה אף אחד לא רוצה אותי?‬
‫אני...‬
‫אני רוצה אותך, ויולט.‬
‫את ואני, אנחנו משפחה. בסדר?‬
‫פתחי את הדלת. אני צריך לוודא שאת בסדר. קדימה.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫ויולט. היי.‬
‫לא הייתי צריך לקחת ממך את הטלפון. אני מצטער.‬
‫אני בן 29, ויולט.‬
‫אני לא ממש מבין בחרא הזה. אני לא יודע מה אני עושה.‬
‫אני עושה טעויות.‬
‫ו...‬
‫את זקוקה לי,‬
‫אבל אני זקוק לך.‬
‫את המשפחה שלי, ויולט.‬
‫את המשפחה היחידה שיש לי.‬
‫אז...‬
‫תשכחי ממרכז גרייסון.‬
‫טוב?‬
‫אנחנו נפתור את זה.‬
‫רק שנינו. ביחד. טוב?‬
‫בואי נקום מהרצפה.‬
‫יש לו רק שלושה אחוזים. יכולת להטעין אותו.‬
‫מצטער.‬
‫רוצה לשחק פינג פונג?‬
‫מתה לשחק.‬
‫"טויוטה פריוס. מגיעה בעוד ארבע דקות."‬
‫הדירה שלי היא בית הארחה של הבית של הוריי.‬
‫הוריי משלמים את השכ"ד שלי.‬
‫אימא שלי מנקה את הדירה שלי ועושה את הכביסה שלי.‬
‫הם משלמים את החשבונות שלי, והם לא גובים ממני שכ"ד.‬
‫והקואוצ'ר שלי מגיע שלוש פעמים בשבוע.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫היה נראה שהתרשמת מכך שאני עצמאי מאוד, ו...‬
‫אני מניח שאני מחבב אותך.‬
‫אמרתי לך, לא תהיה החבר שלי.‬
‫למה לא?‬
‫- אני רוצה חבר נורמלי. - למה?‬
‫מה הקטע של ה"נורמלי"?‬
‫אני כל כך מצטער שהיא לא הסכימה.‬
‫זה בסדר.‬
‫נתראה מחר לברידג' ופיצה?‬
‫כן.‬
‫ג'ק.‬
‫אני כל כך גאה שאתה הבן שלי.‬
‫אני רק רוצה שתדע את זה.‬
‫אני... כל כך גאה.‬
‫- היי, ג'ק. - היי, ג'ק.‬
‫היי, הריסון. איך אתה מרגיש? אתה בסדר?‬
‫אני בסדר, ג'ק.‬
‫רוצה לשחק?‬
‫כן, אבל אני מזהיר אותך, אני הרבה יותר טוב ממך.‬
‫הנה. תשחקו שניכם.‬
‫בסדר.‬
‫פינג פונג, מגניב!‬
‫חבר'ה, דאגלס נישק אותי.‬
‫אהבתי את זה בקטע מוזר.‬
‫הוא השתמש בלשון שלו, אבל זה היה עדין וסיבובי.‬
‫הוא לא תקע לי אותה בגרון.‬
‫טוב, תפסיקי לתאר את זה.‬
‫אחרת אקיא.‬
‫ואני חייב לזוז בקרוב כי אוואטומי רוצה לשכב איתי.‬
‫מה?‬
‫הלילה?‬
‫ואתה משחק פינג פונג?‬
‫אל תשכבו בטנדר שלה, זה לא ייגמר טוב.‬
‫אז אתה מתחתן?‬
‫לא.‬
‫אנחנו רק הולכים לשכב, ואז היא עוברת לניגריה.‬
‫תתגעגע לאוואטומי כשהיא תעזוב?‬
‫כן.‬
‫מוכן?‬
‫ויולט, אם את מתכוונת לשחק, תשחקי.‬
‫זה צריך לקפוץ בצד שלך בהגשה.‬
‫- לדברי מה? - לדברי מי, קודם כול,‬
‫ולדברי הפדרציה הבין־לאומית לטניס שולחן.‬
‫מי שמגיש, שיגיש!‬
‫קדימה. תן לי לתת לך כמה עצות על מין.‬
‫בסדר.‬
‫זו לא הייתה טעות.‬
‫זו לא הייתה רק נשיקה.‬
‫ואני יודע שאנחנו לא יכולים להמשיך בזה. אני יודע את זה.‬
‫ואני מסכים. פשוט...‬
‫זו לא הייתה טעות.‬
‫זה הכול.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד וייס‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬