Tati? Tati, jsi v pořádku?
Tati! Tati, mluv se mnou, prosím!
Neslyším tě.
Slyšel jsem ten tajný akord
Který David zahrál a potěšil Pánu
Ale hudba ti je putna, že jo?
Harrisone, drž hubu!
Tati, co to říkáš? Mluv nahlas.
Tati, neslyším tě! Neslyším tě!
Drž hubu!
Kurva!
Hank a já spolupracujeme 30 let.
Nenajdeš nikoho, komu můžeš tolik důvěřovat.
-Zvládne finance. -To je absurdní.
A teta Deb tam bude.
-Ne! -Potřebuješ někoho,
kdo ti pomůže s financemi.
Sledování účtu, plateb a rozpočtu.
Ten chlápek s ohonem bude můj poručník?
Poručník ne. Finanční poradce.
Před lety si ten ohon ustřihl.
Už o tom nechci mluvit.
Já taky ne.
Musíme si promluvit, Jacku. Potřebuješ někoho.
Někoho mám. Ewatomi.
Ewatomi?
Vy dva jste se právě potkali.
Věci se vyvíjejí.
Dostal jsem se na druhou metu
-a jsem na cestě ke třetí. -To je skvělé.
Ale musím vědět, že někoho máš, někoho trvalého.
-Nebudu tu navěky. -Protože jsi přerušil léčbu.
Říkal jsi, že to nevzdáš, a ty jsi to vzdal.
Vzdal jsi to.
Nepřerušil jsem léčbu. Změnil jsem ji.
A já to nevzdávám. Nepřestanu bojovat.
Ale musíme být připraveni, Jacku.
Musím to vědět, že jsou tu lidi, kteří na tebe dohlížejí.
Mám Ewatomi.
Díky za sako.
-Jacku... -Uvidíme se na večírku.
SVĚT PODLE NÁS
GRAYSONOVO CENTRUM ZA NEZÁVISLOST
Nabízíme kurzy vaření, rozpočtování, hipoterapii,
filmové čtvrtky, sobotní výlety.
Vaše dny budou plné aktivit.
Váš bratr mi řekl, že se zajímáte o módu.
Ano. Móda ji velmi zajímá.
Že jo, Violet?
-Jak dlouho tu budu muset zůstat? -Skvělá otázka.
Máme individuální přístup,
ale průměrný pobyt je asi dva až tři roky.
Cože?
-To jsi mi neřekl. -No, mohlo by to být
-šest měsíců nebo tak něco. -To je pravda. Všechno je možné.
Ale víme, že většině lidí se tu líbí.
Naser si, Vane.
-Naser si. -Violet, no tak.
Zlato, váš bratr se chce jen ujistit, že...
Držte hubu! Bože!
-Já sem nepatřím. -Violet! No tak!
Hej, říkala jsi, že ten rozhovor a prohlídku uděláš. No tak.
Je mi to líto.
Hej! Violet! Přestaň! Co to děláš?
-Přestaň! -Máma by tohle nikdy neudělala.
Máma by mě nikdy na takové místo neposlala.
-Můžeme se vrátit dovnitř? -To je kvůli Mandy.
-Co to... Proč... -Posíláš mě pryč,
abyste mohli být spolu. Vím, že jsi ji políbil.
Vím o tom všechno. Harrison vás viděl.
Byla to jednorázová záležitost.
Mandy je moje!
Odvez mě domů!
Harrisone?
Můžu dovnitř?
Jdu dovnitř, dobře?
Ahoj!
Jsi připravený na tu velkou párty?
Proč jsi takhle oblečená?
-Říkal jsem ti, že tě tam nechci. -Já vím.
Ale tví rodiče mě pozvali.
Co to děláš s tím kufrem?
Stěhuji se domů.
-Harrisone, to není možné. -Ano, je.
Hele, vím, že nejsi připraven mi odpustit, a to je naprosto v pořádku.
-Chápu to, ale... -Prosím, odejdi.
-Harrisone... -Prosím.
Vi, tvůj bratr mi řekl, co se stalo.
-Je mi to líto. -Je to v háji.
Já vím.
Počkej!
Vi?
Chci, abys věděla, že to, co se stalo mezi mnou a tvým bratrem
byla chyba,
a můžu za to já, ale je po všem, jasný?
Vi?
Jdu dovnitř, dobře?
Violet, poslední věc, kterou bych kdy chtěla udělat, je ublížit ti. Nikdy.
Viním jeho, ne tebe.
Holky se do něj vždy poblázní.
Je to blbec
a vždycky má ty nejhezčí přítelkyně. Je to tak otravné.
Jaké to bylo v Graysonově centru?
Hrozné!
Je to milion mil daleko od nějakého obchodu nebo autobusové zastávky.
Celý den tě nutí něco vyrábět a čistit zasraný koně.
Je to na dva až tři roky.
Chci tu zůstat, Mandy.
Ale Van mě donutí odejít.
-Já vím. -Hej...
Zlato, poslouchej. Jsi dospělá.
Nikdo tě nemůže nutit dělat něco, co nechceš.
Opravdu?
Opravdu.
No tak.
Připravme se na večírek.
Dnes večer máš rande s Douglasem.
To není rande.
Douglas je kamarád.
No, jen jsem měla takový pocit.
Mýlíš se.
Co je to?
-Jacku? Můžeš to zeslabit, prosím? -Teď ne.
Jacku! To je moc nahlas.
Sakra!
Co to děláš?
Dívám se na emocionálně manipulativní reklamy.
Proč?
-Abych se naučil brečet. -Proč?
Aby Ewatomi věděla, že mám emoce, až ji požádám o ruku.
Když ji co?
Žádám Ewatomi o ruku.
Fajn. Takže si pamatujte, pokud někdo vás pozdraví, jen se usmějte, řekněte ahoj
a pokládejte osobní otázky. Počkat.
Pokud vás to semele, přijďte sem a vydechněte.
Bavte se. Je to večírek.
Zvládneme to, Mandy. Uklidni se. Příliš se staráš.
Pamatuješ, co jsme si říkali o Ewatomi?
-Nespěchej. Věci chtějí čas. -Nemám čas.
-Kdybys něco potřeboval, jsem tady. -Nepotřebuju tě.
Dobře. Jdi napřed.
Jak se máme, pařmeni?
Zdravím všechny lidi!
Je načase to pořádně rozjet! Jo!
Ach můj bože! Harrisone!
Podívej se na sebe. Vypadáš fakt dobře.
-Chceš si se mnou zatancovat? -Ne.
Ne, dobře. Takže ano? Dobře. Později. Zatancuješ si se mnou.
V pořádku? Ne neberu jako odpověď.
-Měj se. -Harrisone! Vypadáš dobře.
Hej, pěkný oblek, kámo.
-Ahoj! -Vypadáte skvěle.
Bože! Podívejte se na sebe. Potřebuju fotku.
Vy tři. Stejná póza jako ve školce. Pamatujete si to?
Harrisone, podívej se na mě. Oční kontakt. Podívej se na mě. Skvěle. Děkuji.
-Jo, co je v tom kufru, kámo? -Nic.
-Jdu do svého pokoje. -Dobře.
-Zdá se, že je trochu rozrušený. -Bude v pořádku.
To ti lidé a hudba.
-Půjdu se za ním podívat. -Děkuju. Jsi naše záchrana.
-Díky. -Děkuju.
Ahoj, Violet.
Jsem Douglas, jsem s Violet.
-Páni! -Jak milé!
To není rande.
Dojet sem Uberem bylo velmi drahé,
ale mohu zapomenout na náklady, když se později políbíme.
-Nebudeme se líbat. -Je to definitivní?
Nic na světě nebylo nikdy víc definitivní, Douglasi.
Dobře.
Kuřecí satay je to jediné, co můžu sníst,
a je důležité, aby moje hladina cukru neklesla.
Šance nebyla nikdy vyšší,
takže bych vám rád dal své číslo,
abyste mi mohla napsat, až dorazí další várka.
Je mi líto, ale to nemůžu udělat,
-ale dohlédnu vám na to, ano? -To je skoro k ničemu.
-Ewatomi. -Ahoj, Jacku.
Vypadáš dobře.
Děkuji. Ty taky.
Tvá prsa v těch šatech vypadají vážně dobře.
Nevím, jestli je to vhodné říkat, ale nemyslím to špatně.
Budu to brát jako kompliment.
Ewatomi, někteří lidé chtějí ve v vztahu jen jednu věc,
ale mě nezajímá jen jedna věc.
Je to sex. Nedělám to jenom kvůli sexu.
-To ráda slyším. -Nejsem proti sexu.
Bylo by to hezké, kdybys mě upozornila,
až by se k němu schylovalo,
protože technicky vzato to bude pro mě poprvé
a rád bych se na to připravil.
Nemám rád překvapení.
Budu to mít na paměti.
Co se snažím nešikovně říct, je,
že se mi líbíš.
A rád bych, aby to pokračovalo.
Já taky, Jacku.
Dobře.
Měli bychom si dát něco k jídlu.
Ujistit se, že nám neklesne cukr. Je to velký den.
Ne! Ona ne. Je k ničemu.
Mohli bychom najít někoho jiného.
Myslím, že tam mají kuře.
Ach můj bože.
To je jako v té reklamě.
-Cože? -Je to...
To je osud.
-Prosím, odejdi. -Harrisone, musíš se mnou mluvit.
-Já nechci. -Podívej...
Vím, že mi nebudeš zatím schopen odpustit,
ale přestěhovat se není řešení.
Skamarádil jsem se s AJem.
A jeho matka mi zakázala se s ním vídat.
Jack mi říká, že jsem tlustý a hloupý
a hrozný, pořád mi ubližuje
a já se jen usmívám.
Van nutí Violet, aby se přestěhovala do Graysonova centra.
A já myslel, že mě miluješ.
Řeklas, že mě miluješ.
A políbila jsi Vana.
V bytě nikoho nemám. Nikoho.
Je to v háji, Mandy.
Je to v háji a já končím.
Právě jsem skončil.
Vzpomínáš, jak jsi nemohl opustit byt?
Vzpomínáš, jak ses každou noc přejídal?
A když jsi byl tak stydlivý a nemohl jsi mluvit se mnou ani s nikým jiným?
Takhle jsi na tom byl tady.
Ušel jsi dlouhou cestu, Harrisone.
Fakt dlouhou.
Musíš jít kupředu, ne zpátky.
A pokud jsem ztratila tvou důvěru
a ty nemůžeš najít způsob, jak mi odpustit,
je chyba ve mně.
A pokud je to tak,
pak nejsi...
Nejsi ten, kdo by měl odejít.
To já bych měla.
To je vlastně docela slušná deska Thriller.
Podívej se na něj. Podívej, jak vypadá ďábelsky.
-To je skvělé. -Ten příběh...
Mně připadá jako docela fajn chlap.
Proč jsi na jeho straně?
Nejsem. Jsem na tvojí straně.
Nesnáším pocit, že musím udělat, co řekne on.
Proč? Je mi 26.
Chci říct, podívej se na sebe. Řídíš se podle sebe.
Máš svůj vlastní byt. Svou vlastní práci.
Jsi nezávislý. Proč nemůžu i já?
Když to dokážeš ty, zvládnu to i já, ne?
-Myslím, že ano. -Myslíš, že ano?
Vážně?
Jsem mnohem víc společenská než ty.
Tvou prací je v podstatě třídění knih.
Pracovala jsem u Arby's. Zvládala jsem obědovou dobu jako by nic.
Copak tě nevyhodili?
Jde o to, že to zvládnu.
Mohla bych být jako ty.
Douglasi?
-Teď už je to tak jasné. -Co je jasné?
Jsi pro mě inspirace.
Nemusím se učit být nezávislá.
Mám všechny schopnosti, které potřebuji.
Jen to musím udělat.
Děkuji, Douglasi.
-Děkuju. -Jo, super.
-Musíme si promluvit. -Dobře.
Dobře. Pojďme si promluvit. Omlouvám se.
To je v pořádku.
Jste Jackův táta, že jo?
Gratuluji!
Díky. Za co?
Jack požádá o ruku svoji přítelkyni.
-Cože? -To mi řekla Violet.
Udělá to v altánku.
Musím si zajít na záchod umýt ruce.
Už se s tebou nechci hádat, Vane.
-Já taky ne. -Nemusíme na sebe křičet.
Musíme to vyřešit. Jako dospělí.
Protože jsme oba dospělí.
Jo, já... Naprosto souhlasím.
Tak jsem o tom přemýšlela
a myslím, že bys mi měl dát polovinu mého dědictví.
-Co? -Po mámě a tátovi.
Dej mi tu půlku a já se o sebe postarám.
Budu si platit věci, dělat vlastní rozhodnutí.
Už se o mě nebudeš muset bát.
Víš, že to není realistické.
Douglas žije sám.
Má svůj vlastní byt. Svou vlastní práci.
Je nezávislý a je totální...
Je to totální kretén. Jsem mnohem víc v pohodě než on.
Nemáš práci.
Nemáš práci, jasný? Nikdy jsi nežila sama.
-Nikdy jsi neplatila účty nebo nájem... -Čí je to chyba?
Tys měl peníze, které jsi rozděloval podle svého.
To není pravda.
Nebuď držgrešle, dej mi ty prachy.
-Nemám peníze. -Utratil jsi je?
Nikdy žádné peníze nebyly, Violet.
Co?
Když máma a táta zemřeli,
platil jsem za všechno.
Máma a táta nebyli ti, za koho jsi je pokládala.
Nechali mě, abych přišel na hodně věcí sám.
Máma a táta... To není možné, Vane. Jsi lhář.
Ne, nejsem.
Violet, vím, že chceš být nezávislá, jasný?
Vím to. Věř mi, taky to chci. Já jen...
Ještě jsi k tomu nedospěla.
A to je důvod, proč musíš jít do Graysonova centra,
protože to je nejrychlejší cesta, jak k tomu dospět.
Chceš říct,
nejrychlejší způsob, jak se mě zbavit.
-Violet? -Už nikdy...
Už nikdy neříkej nic špatného o naší mámě.
-Jo. -To je šílené. Víš, co říkám?
-Ženy jsou na to připraveny. -Ahoj.
-Ahoj, Mandy. -Můžu s vámi mluvit?
Omlouvám se, že ruším. Jen na vteřinku?
-Samozřejmě. -Jo.
-Děkuju. -Omluvte mě.
Hned se vrátíme.
Ahoj, Lou.
Jsi v pořádku?
Jo, v pohodě.
-Jak se máš? -Jo, jsem v pohodě.
Jen se trochu trápím s Violet. Takže...
-To je mi líto. -Jo.
Bude to někdy snazší?
Jako dítě míval Jack zuřivé záchvaty vzteku.
-Možná si pár z nich pamatuješ. -Jo.
Křičel a řval,
-rval se s ostatními dětmi. -Jo.
-Kousal je. I mě pokousal! -Jo.
Vzpomínám si, že jsem ho vzal na hřiště,
kde jsem se rozhlížel se kolem a přál si
mít jakékoliv jiné dítě místo něj.
A pak jsem si začal uvědomovat,
že ze mě dělá lepšího muže.
Stal jsem se trochu ohleduplnějším. Více soucitným.
Líbí se mi, kým jsem se stal.
Takže, je to jednodušší?
Ne, ani ne.
Je to sakra břemeno.
Ale je to také dar.
Ale jednu věc vím jistě,
kdyby tví rodiče viděli, jak jsi tohle všechno zvládl,
byli by na tebe velmi hrdí.
Díky, Lou.
Fajn, tak tady to máme.
Musím s tebou o něčem mluvit.
Dobře.
Můj otec mění svůj léčebný plán.
Vím, že chemoterapie byla obtížná, ale imunoterapie je velmi dobrá volba.
No, nebude tu navěky
a musím přemýšlet o své budoucnosti, Ewatomi.
Naší budoucnosti.
Naší budoucnosti?
Vím, jak to zní, ale co kdybychom byli...
Řekněme, že byli spolu.
Správně? Jako spolu.
Pak bychom měli jeden druhého. Někoho, na koho se můžeme spolehnout.
Měl bych někoho, kdo by mi pomohl
s věcmi, které jsou pro mě těžké, když táta...
Však víš. A tobě je 38
a pravděpodobně chceš děti, takže by ses měla do toho pustit...
To dává smysl.
Mně to dává smysl.
Dává mi to smysl.
Jacku...
Žádáš mě o ruku?
Ano, žádám.
Říkám to trochu chaoticky, ale vezmeš...
Vezmeš si mě, Ewatomi Kokumová?
Vracím se domů, Jacku.
Už? Dortíky ještě ani nedorazily,
-můžeš si vybrat i bezlaktózový. -Domů.
Do Nigérie.
Moje sestra je nemocná a já se musím postarat o ni, mého synovce a neteř.
A podle toho, co se stane...
se možná rozhodnu zůstat.
Jedeš do Nigérie.
Ano. Je mi to líto.
Snažila jsem se přijít na to, jak ti to říct.
Jacku, budeš v pořádku.
Já vím, že ano.
Měl jsem šanci?
Kdybys nejela do Nigérie, měl bych šanci?
Ještě se moc dobře neznáme.
Kdybys nejela do Nigérie,
a znali jsme se lépe, měl bych šanci?
Vezme si mě někdy někdo?
Jacku.
Jednou si tě někdo moc rád vezme.
Jsi vtipný a chytrý,
a pod vší tou nevrlostí,
jsi milý muž.
A těch není moc.
Mohu ti poradit?
Snaž se víc usmívat.
Máš krásný úsměv, ale moc se nesměješ.
Obvykle mi není do smíchu.
Říkám, předstírej to.
Mandy se pořád usmívá a je mi z toho zle od žaludku.
A ta další věc, o které jsme mluvili.
Jaká další věc?
Jak moc dopředu tě mám varovat?
V bytě? Políbila jsi ho v bytě.
Bylo to na chodbě.
Dobře, na chodbě. To je...
Jak jsem řekla, bylo to neprofesionální
a byla to velká chyba v úsudku
a je mi to moc líto.
A také, co se nám stalo s Vanem je...
Je konec, ale o to nejde.
Jde o to, že já...
Harrison ztratil moji důvěru.
Už mi nevěří a to ovlivní moji práci.
Chci říct... už se to stalo.
Proto jsem se rozhodla podat výpověď.
Podat výpověď? Vážně?
-Myslela jsem, že je to správná věc. -Teď přemýšlíš?
-Promiň. -Zlomila jsi synovo srdce.
-Sue... -Co?
-Sue, uklidněme se. -Uklidnit se?
Vážně, Chrisi? Tento den měl být pro naši dceru.
V její největší den máme tuhle konverzaci.
-Co se to děje? -Bože.
Nicole, mohla bys nám dát chvilku?
-Ne. -Vědělas to.
To, že se stěhujeme do Montany.
Řekli jsme ti, že odjíždíme, že jsme na tobě závislí,
a ty uděláš tohle? Věřila jsem ti, chápeš?
Myslela jsem, že jsme v tom spolu. Tohle je moje dítě.
Věděla jsem, že se to stane.
Říkal jsem, ať mu to řeknete už před měsíci.
Vy před ním tajíte věci jako by byl dítě.
Je dospělý, řekněte mu pravdu.
Co se tu děje?
-Stěhujete se do Montany? -Zlato...
-Odjíždíte? -Harrisone.
-To bude v pořádku. -Jo.
-Slibuju. -Podívej, zlato, máme tě rádi, jasný?
-Moc tě milujeme. -A co dům?
Dům prodáme.
Ale ten dům v Montaně bude pro nás pro všechny.
Můžete nás kdykoliv navštívit
-a můžeme tam strávit dovolenou. -Prodáváte dům.
Prodáváte dům a stěhujete se.
Zlato. Táta a já tu vždycky budeme pro tebe.
Proč?
-Uklidni se. Lidi to uslyší. -Proč?
-Nicole, přestaň! -Proč?
Nepřibližuj se ke mně!
-Proč? -Harrisone! Jsi v pořádku, Harrisone?
Všichni odjíždí.
Moji rodiče odjíždějí. Mandy odjíždí. Všichni odjíždí.
-Ty odjíždíš? -Ne.
-Violet. Bude v pořádku. -Proč?
Musím se dostat z tohohle obleku.
Uhněte! Nemůžu sundat ten podělanej oblek!
Hloupý...
-Proč? -Kámo!
-Harrisone! -Proč?
-Kámo. Harrisone! -Proč?
-Co je to s váma?
Rodiče své děti neopouštějí!
-Jak to můžete udělat? -Ahoj, Violet.
-Violet. Hej. To není... -Jak to můžete udělat?
-Měli by chtít svého syna! -To nic.
Měli by chtít... Máma s tátou mě nechtěli.
Ty mě nechceš. Nikdo mě nechce!
-Půjdeme ven, dobře? -Nenávidím tě, Mandy.
Nenávidím tě.
To je v pořádku. Bude to v pořádku. Dobře.
Slibuju, že všechno bude v pořádku. Bude to v pořádku. Dobře?
Jdeme ven, dobře?
Skvělé!
Show skončila.
To je v pořádku.
-Půjdeme si sednout. -Moji rodiče odjíždějí.
-Já vím. -Prodávají dům.
Moji rodiče budou pryč.
Nicole bude pryč.
-Dům bude pryč. -Já vím. No tak, sedněme si.
Nemám rád změny.
Já vím.
Ty...
Ublížila jsi mi.
Jsi moje kamarádka a ublížila jsi mi.
Já vím.
Je mi to moc líto.
A nevím, jestli mi někdy budeš schopen odpustit,
protože jsem to podělala.
Ale vím, že tě miluju, Harrisone.
Záleží mi na tobě, jasný? To musíš vědět.
Moc mi na tobě záleží.
Neodcházej, Mandy.
Prosím, neodcházej.
Violet?
Haló?
No tak, potřebuji, abys mi něco řekla.
Violet? Jsi tam v pořádku?
Neposílej mě tam, Vane.
Mám pocit, že tam umřu. Prosím.
Proč mě nechceš?
Proč mě nikdo nechce?
Já...
Chci být s tebou, Violet.
Ty a já jsme rodina, jasný?
Otevři ty dveře. Musím vědět, že jsi v pořádku. No tak.
Něco pro tebe mám.
Violet. Hej.
Nikdy jsem ti ten telefon neměl brát. Je mi to líto.
Je mi 29, Violet.
Hodně toho nevím. A nevím, co dělám.
Dělám chyby, víš?
A...
Víš, potřebuješ mě,
a já potřebuju tebe.
Jsi moje rodina, Violet.
Jsi moje jediná rodina.
Takže...
Zapomeň na Graysonovo centrum.
Vážně?
Něco vymyslíme.
Jen my dva. Společně. Jo?
Pomůžu ti vstát.
Má to tak 3 %. Mohl jsi to nabít.
Omlouvám se.
Chceš si zahrát ping-pong?
Neumíš si představit jak.
Toyota Prius. Přijede za čtyři minuty.
Můj byt je v penzionu mých rodičů.
Rodiče mi platí nájem.
Moje matka uklízí můj byt a pere mi prádlo.
Platí mi účty a neúčtují mi nájem.
A můj osobnostní coach dochází třikrát týdně.
Proč jsi mi to neřekl?
Myslel jsem, že se ti líbí moje nezávislost a...
Asi tě mám rád.
Nebudeš můj přítel.
Proč ne?
-Chci normálního přítele. -Proč?
Co je na tom být normální?
Je mi líto, že neřekla ano.
To je v pořádku.
Uvidíme se zítra u bridge a pizzy?
Ano.
Jacku.
Jsem tak pyšný, že jsi můj syn.
Jen chci, abys to věděl.
Jsem... tak pyšný.
-Ahoj, Jacku. -Ahoj, Jacku.
Ahoj, Harrisone. Jak se cítíš? Jsi v pořádku?
Jsem v pořádku, Jacku.
Chceš si zahrát?
Ano, ale varuji tě, jsem lepší než ty.
Na. Zahrajte si.
Dobře.
Ping-pong, super!
Douglas mě políbil.
Dost se mi to líbilo.
Použil svůj jazyk, ale bylo to jemné a krouživé.
Nevrazil mi ho do krku.
Dobře, přestaň to popisovat.
Jinak budu zvracet.
A brzo musím jít, protože Ewatomi se se mnou chce vyspat.
Co?
Dnes večer?
A ty hraješ ping-pong?
Nedělej to vzadu v jejím autě, neskončí to dobře.
Takže ty se budeš ženit?
Ne.
Budeme mít jen sex a pak se stěhuje do Nigérie.
Bude ti Ewatomi chybět, až odjede?
Jo.
Připraven?
Violet, jestli chceš hrát, tak hraj.
Při podávání se musí odrazit na tvé půli.
-Podle koho? -Především
podle Mezinárodní federace stolního tenisu.
Prostě hrajte!
No tak. Dovolte mi, abych vám poradila ohledně sexu.
Dobře.
Nebyla to chyba.
Nebyl to jen polibek.
A chápu, že se nemůžeme posunout kupředu. To chápu.
A já souhlasím. To...
To nebyla chyba.
To je všechno.
Překlad titulků: Vladislav Niedoba
Kreativní dohled: Lucie Musílková