Intră!
Te ajut eu.
Hei, te ajut eu.
Mersi.
Ești puternic.
Tu ești drăguță.
A fost plăcut să-ți scriu aseară.
- Presupun că nu mă mai ignori. - Nu.
Ai ceva pe...
E gunoi?
Nu. E drăguț.
Tu ești drăguță.
Poate ieșim mai târziu.
Sigur.
LUMEA VĂZUTĂ DE NOI
Aproape am ajuns.
Da.
Încă ești puțin trist din cauza lui AJ?
Da.
Da, înțeleg.
Dar privește lucrurile așa: ai reușit să-ți faci un prieten,
acum poți să-ți faci alții.
Bine.
Poate următorul tău prieten o să fie cineva cu care ai mai multe în comun.
Cineva mai apropiat de vârsta ta, cu aceleași interese.
Cineva dintre cunoștințele tale.
Tu câți ani ai?
Eu? Am 24 de ani.
Eu am 25. Aproape la fel.
Exact.
Ia-o la dreapta, Mandy!
Bine.
Aia e cutia mea poștală.
Arată ca un cal, dar e o cutie poștală.
Ești sigur că nu e un cal?
Tocmai ce ți-am spus.
- Ești nerăbdător? - Da.
Bună!
Salutare!
- Eu sunt, am ajuns acasă! - Bună, iubitule!
Salut, amice!
Bună, dragul meu!
- Nicole! - Bună!
Ce-a mai făcut nepotul meu, Daniel, în ultima vreme?
Vine acasă, în sfârșit!
Nu știu dacă ai văzut pe Facebook,
dar lucrează cu Doctori fără Frontiere de multă vreme
și a cunoscut o fată minunată în Brazilia.
Voluntar pentru Crucea Roșie, dar foarte deșteaptă, iar acum se mută împreună.
Nu era din Argentina?
- Partea braziliană a cascadei Iguaçu. - Iguazu.
Ar trebui să te duci acolo dacă n-ai fost. E incredibil.
Poate când se mai calmează lucrurile.
Am fost aglomerat cu munca și...
Dar Jack a fost neobosit în ultima vreme.
Lucrează la o editură mare și pretențioasă.
Asta e grozav. Felicitări, Jack!
Sunt în perioada de probă de șase săptămâni.
A fost doar o neînțelegere.
Le-a scris de la zero un program de calculator.
Nu-i așa, Jack?
Da. A trebuit să-l simplific complet pentru șeful meu idiot,
dar tot e mult mai bun decât era înainte.
Asta e minunat.
Te vezi cu cineva?
Nu. Am sărutat o fată, totuși.
Serios? Pe cine?
Pe Ewatomi.
Cine e Ewatomi?
Asistenta ta medicală.
Acea Ewatomi?
Ai o asistentă medicală?
Pentru ce?
Nu e nimic. Adică nu chiar nimic,
dar mă ocup.
Are carcinom cu celule mici și șanse de supraviețuire de 30%.
Louie!
Bine.
Hei, fato!
Nu vorbi cu mine!
N-ați venit la petrecerea mea.
Haide, Vi! Ne pare rău, bine? Am dat-o în bară.
Nu-ți vrei cadoul?
Mi-ați luat un cadou?
Îți plac?
Sunt sclipitori.
I-ai putea purta diseară.
Poate pentru seara fetelor în oraș?
Serios?
E un local nou pe care vrem să-l vedem.
- Prietenul nostru e agent de securitate. - DJ-ul e mișto.
- Îți place să dansezi? - Da, îmi place să dansez.
- Bine. - Bine.
Venim să te luăm mai târziu și îmbracă-te cu ceva sexy.
O să fie așa sexy!
Bine, ne mai vedem.
- Caliente. - Înveți.
Pa!
Vezi? Nu e supărată. E super.
Da.
- Salut! - Salut!
Mă bucur că ai venit.
Am vrut să-mi cer scuze pentru seara trecută.
N-ar fi trebuit să-ți vorbesc așa. Nimeni n-ar trebui.
Nu vorbesc cu tine, am venit doar pentru Violet.
Bine, ce... Ce s-a întâmplat?
Dacă-ți spun, îmi promiți că nu-i spui că știi de la mine?
Dacă te îngrijorează ceva, trebuie să știu, spune-mi!
Mi-a trimis niște mesaje
și nu știu ce să-i răspund.
Se pare că i se aprind călcâiele după Julian ăsta
și nu vreau să se implice prea tare.
Bine.
ZIUA DE LIVRARE A LUI JULIAN! E AȘA MIȘTO! ABIA AȘTEPT SĂ VORBESC CU EL!
SALENA! JULIAN M-A SĂRUTAT! ȘI VREA SĂ IEȘIM MAI TÂRZIU! DISEARĂ!
NE ÎNDRĂGOSTIM
Bine, nu-i scrie! Mă ocup eu.
Faci ceea ce trebuie. Mulțumesc. N-o să te spun.
Asta e camera părinților mei, unde dorm ei.
Mișto.
Asta e camera lui Nicole, unde doarme ea.
Asta e baia în care mergem la baie.
- Iar asta... - Da?
... e camera mea.
Îți place?
O ador.
Doamne, uită-te la plușurile astea mici!
Făceam colecție.
Serios?
Da.
Elanul Ciocolată!
Preferatul meu.
- Îl ador. - Chiar?
E și preferatul meu.
Nu se poate!
Cum de ni s-a întâmplat asta?
Nu știu, nu vreau să fie așa.
Tata n-ar fi vrut.
Nu.
Știu că am avut suișurile și coborâșurile noastre
și nu ne înțelegem mereu.
Dar suntem o familie.
Dacă eu și Simon putem face ceva...
Nu, știu, mulțumesc.
Trebuie să lămuresc situația lui Jack.
Adică, în cazul în care lucrurile nu merg cum vreau eu...
Situația lui Jack?
Nu știu la cine altcineva să apelez.
Nu prea știu ce vrei să spui, Louie.
Are nevoie de un tutore legal.
Vrei să fiu tutorele lui Jack?
Ei bine, nu... Nu, las-o baltă!
Gândeam cu voce tare. N-ar fi trebuit să spun nimic.
Chestia e că a trecut așa mult timp
și mă simt îngrozitor că ești bolnav, dar...
Nu. Am spus s-o lași baltă.
De-abia îl cunosc pe Jack.
De-abia te mai cunosc pe tine.
Da, ai ales să vă distanțezi pe tine și pe copii de noi.
Nu e corect.
Jack avea nevoie de verii lui când era mic.
Îi era greu să-și facă prieteni.
Nu era prea ușor să stai în preajma lui Jack.
Bine.
Daniel se întorcea acasă de la voi plin de vânătăi.
Erau băieți. Băieții se bat.
A fost acel Halloween în care Alyssa era Gloria Steinem,
iar Jack i-a smuls o șuviță de păr!
A fost un accident. A crezut că e perucă.
A fost înfricoșător, Lou. Mi-a speriat copiii.
I-a făcut să se simtă inconfortabil cu ciudățeniile lui...
Scuze, dar, la un moment dat, a trebuit să fac ce era mai bine pentru ei.
Ai făcut ce era mai bine pentru tine.
Mereu ai fost egoistă, mai catolică decât papa.
Gloria Steinem, pentru numele lui Dumnezeu?
Tu ai fost mereu victima. Totul ți se întâmplă ție.
Bietul Louie, părăsit de soție și rămas cu fiul lui autist pe cap.
Unchiul Simon spune că cina e gata.
Aș lua bucuros la pachet. M-am săturat cu chipsurile de legume.
Nu pot da informații personale despre furnizori,
- ... dar îți pot da un milkshake. - Haide, John!
- Cine e tipul ăsta, Julian? - Van, ce faci?
Nu mai am nevoie să mă verifici.
Nu asculta nimic din ce spune! Nu mai e șeful meu.
Tu ești șeful, la locul de muncă. În rest, eu sunt șeful. Am 26 de ani acum.
Da! Puterea fetelor. Eu o să plec.
Pleacă!
Bine. Nici eu nu vreau să fiu aici, da?
Am treabă.
Dar nu poți să te săruți cu tipi la muncă.
- Poartă-te profesionist! - Ce?
De unde știi despre asta?
Știu, pur și simplu, bine?
Ți-a spus Salena. Pizda aia!
Hei, nu...
N-ai voie să spui asta în public. În plus, nu-i spune așa!
O sun.
N-o suna!
Pot să fac ce vreau.
Ba nu, nu poți, bine?
Nu poți să ieși cu tipul ăsta, Julian.
Ce?
Vine la muncă, îți bagă limba pe gât,
și apoi vrea să ieșiți? Ce crezi că înseamnă asta?
Că vrea să ieșim împreună.
Nu, nu asta înseamnă.
Nu pot folosi aplicațiile, nu pot să am un telefon adevărat,
nu-l pot folosi pe cel de căcat și nu pot să ies cu un tip întâlnit IVR?
Ce?
În viața reală, Van. L-am întâlnit în viața reală.
Nu-mi pasă unde l-ai cunoscut.
N-ai voie să ieși cu el. Nu. N-ai voie.
Nu mă lași să fac nimic.
Cum aș putea să am o viață normală?
Nu știu, Vi, bine?
Și eu vreau o viață normală. Nu ești singura care vrea.
Promenadă cu hotel. Na-ți-o!
Na-ți-o! Ești terminat, omule! Ești...
- Dă-mi un împrumut! Ești plină de bani. - Nu!
Nu-ți dau un împrumut.
Regula familiei. Fără împrumuturi.
Ce răzbunare dulce! Mă bate absolut de fiecare dată.
Bine. Am ieșit.
Hai să jucăm din nou.
Bine, dar poate vrei să-i vezi mașina lui Nicole.
- Da. - Ai primit o mașină?
Am primit o mașină. Hai s-o vedem!
Doamne!
Știu că părem puțin indulgenți. Jucăm multe jocuri.
Ăsta e interesul comun pe care l-am găsit ca familie.
Mi se pare că sunteți minunați.
Dar n-o să mai joc Monopoly cu voi.
Deșteaptă fată!
Oricum, Mandy, vrem să vorbim cu tine despre ceva.
Vrem să facem din asta o slujbă cu normă întreagă.
Da.
Serios?
Da, după absolvirea lui Nicole,
eu și Chris am decis să ne mutăm în Montana.
Și vrem ca Harrison să rămână aici, în apartament.
Harrison știe?
- Nu, încă nu. - Bine.
Vrem să trecem de absolvire.
Să-i facem o zi specială.
Încă trebuie să vorbim cu Lou și Van, dar am acoperi costurile suplimentare.
Știm că Harrison îți solicită mai mult timp.
Chestia e că...
Eu și Joel o să încercăm relația la distanță o vreme
și încă n-am renunțat la admiterea la Medicină.
Ultimul lucru pe care-l vrem este ca tu să renunți la visul tău.
Dar poate anul viitor
ai putea să lucrezi cu ei și să dai din nou admiterea.
Ne putem asigura că o să ai timp pentru învățat.
Ce-ar fi să stabilim pentru încă un an și apoi mai vedem?
Dacă miști butonul în partea cealaltă, scaunul se ridică din nou.
- E rândul tău. - Bine.
- Bine, e rândul meu. - Bine.
Hei... Știi că absolv în curând, nu?
- Da. - Da.
Dai o petrecere.
Vin.
Mama a spus că o să fie o fântână de ciocolată.
Știu. O să fie minunat.
Ar face bine să ajungă la ea înaintea mătușii Bertha.
Dar, știi... după petrecere, mă duc la facultate.
O să stau în San Diego o vreme.
Orașul cu grădina zoologică?
Da, dar nu e la grădina zoologică.
N-o să fiu la grădina zoologică, e doar același oraș.
Nu trebuie să mai mergem niciodată la grădina zoologică.
- Elefantul ăla mare a țipat la mine. - Știu.
N-a fost frumos. Nu.
Nu e prea departe?
Da. Cu siguranță e la distanță de câteva ore.
Dar... de-asta am mașina asta nouă.
Ca să pot să te vizitez mereu.
Putem vorbi pe FaceTime tot timpul, din camera mea de cămin.
Deci, n-o să mai locuiești aici?
Nu.
Dar știi că te iubesc, nu-i așa?
Indiferent unde aș fi.
La fel, și mama și tata.
Dacă ai nevoie de orice cât timp sunt plecată,
Mandy te susține complet.
E atât de grozavă!
Sigur o să aibă grijă de tine, bine?
Chiar e grozavă.
Da.
Salut, iubito!
Ți-am luat ceva.
N-aveau cu banană, așa că am luat cu ciocolată neagră.
Am auzit că-s foarte bune.
Brioșe. Îți plac brioșele.
De asemenea... s-ar putea să te fi spus din greșeală lui Violet.
Da.
Da, nicio problemă.
M-a anunțat deja Violet. A reacționat foarte bine, apropo.
Bine, îmi pare rău.
Mersi pentru brioșe,
dar putem să avem o discuție adevărată despre asta?
Despre ce?
De ce ești așa supărat.
N-am putut ajunge la petrecere, Violet s-a enervat.
E ceva normal. E adult.
Lasă-ne pe noi să ne descurcăm. Nu poți s-o cocoloșești mereu.
S-o cocoloșesc?
- Nu pot s-o cocoloșesc mereu? - Da.
- Pe bune? - Știi ce vreau să spun.
N-ai fost acolo, Salena.
Nu i-ai văzut criza uriașă în fața tuturor invitaților.
N-ai văzut cum s-a încuiat în debaraua ei.
O știi pe Violet de o circa o săptămână.
Te rog, nu-mi spune cum să mă ocup de sora mea.
Bine, îmi pare rău.
E în regulă. Uite, îmi...
Violet mi-a stricat deja trei relații.
Vreau doar ca ea să iasă din relația noastră, atât.
Da, sigur.
- Mersi. - O să lăsăm lucrurile degajate.
Dispari trei săptămâni, apari când ai chef de sex.
- De ce zici asta? - Ca-n vremurile bune.
- De ce mă ataci? - N-are nimic de-a face cu sora ta.
Tu ești al naibii de închis în tine, iar ea e scuza ta.
Până aici. Am terminat.
Ar trebui să răspunzi. Am terminat.
- Alo? - Trebuie s-o găsești pe Mandy.
Intră mesageria vocală, a zis că ajunge acasă până la 19:00,
dar nu e aici, Van.
Nu mă pot ocupa de asta acum, bine? Îmi pare rău.
Am nevoie de puțin timp, da? Sigur o să ajungă acasă imediat.
Dar e urgent.
Iubita ta e o curvă mincinoasă, așa că am nevoie de Mandy.
Violet...
Am nevoie ca Mandy să mă ajute cu machiajul acum.
Chiar acum, Van. Nu mai târziu.
- Violet, nu pot... - Van, trebuie.
- Trebuie s-o suni... - Pa, Violet!
Nu am nevoie de un tutore, pot să am grijă de mine.
O să fiu bine când o să mori.
Putem vorbi despre asta mai târziu? Nu mă simt prea bine.
Nu, nu putem vorbi mai târziu.
Nu sunt ca Violet și Harrison, sunt independent.
Independent?
Dar cardurile a căror limită ai depășit-o și a trebuit să te scot din belea?
Sau cele 20 de interviuri date înainte de a avea, în sfârșit, un loc de muncă?
Sau faptul că trebuie să-ți spun de zece ori să-ți speli rufele?
Sau când ți s-a luat permisul
și am devenit șoferul tău personal... Doamne, căcat!
Se descurcă foarte bine.
Hei, draga mea! Da, știu că așa e. Îmi pare rău, nu e asta.
Când ți-am spus că ne mutăm,
am simțit că mă judeci că-l abandonez pe Harrison.
Doamne! Nu.
Deloc. Eu doar...
E treaba mea să mă gândesc la el. Știi? Îmi pare rău.
Nu.
Eu și Chris nu ne-am imaginat că vom ajunge în LA.
- Amândoi suntem din orașe foarte mici. - Da.
L-am avut pe Harrison, totul a devenit atât de greu și...
Chris împlinește 60 de ani anul ăsta
și știu că o să sune extrem de egoist
pentru o persoană extrem de altruistă,
- ... dar... Avem nevoie de o șansă. - Te rog!
Avem nevoie de o șansă pentru noi.
Să avem o viață a noastră și să facem ceea ce încă putem.
Asta nu e ceva egoist, Sue. Nu este.
Nici nu pot să dorm noaptea.
Cel mai mult mă întristează ideea de a-l părăsi pe Harrison.
Mă tot gândesc și răzgândesc. Poate ar trebui să-l iau cu noi.
Dar Chris are dreptate, facem tot ce vrea el.
De exemplu, jucăm Monopoly toată ziua.
Ping-pong. Am fost la California Pizza Kitchen de o mie de ori.
Eu doar...
Cel mai tare am greșit că l-am lăsat să locuiască cu noi așa mult.
Facem orice vrea.
Nu-l putem refuza, e copilul meu.
Într-adevăr, e foarte greu de refuzat.
- Așa e, nu-i așa? - Este.
Da. Tu poți s-o faci.
- Eu... - Poți. Tu...
L-ai convins să meargă la clubul de teatru și să facă sport în autobuz.
- Ceea ce... - Ăla a fost un dezastru.
Știu, dar e deschis la asta.
E dispus să încerce lucruri noi. Este...
E uimitor ce ai făcut. Nici nu-ți închipui.
Dacă e să aibă vreodată o viață independentă, cred...
că cea mai bună șansă este aici, în apartament, cu tine.
Îmi pare rău, jur că nu încerc să te fac să te răzgândești.
- Nu. - Nu fac asta. Eu doar...
Vreau să știi ce efect profund ai avut asupra fiului nostru.
Asupra întregii noastre familii.
Mulțumesc.
Eu îți mulțumesc.
Sue!
El e minunat.
- Gata? În sfârșit! Bună! - Ce sexy arăți!
- Da! - Am ajuns! Da!
Vino!
Hei, Maria!
- Trebuie... - Da. Mergem aici.
Bine. Te văd.
Cum te cheamă, frumoaso?
Violet. Pe tine?
Trent.
Ce nume mișto!
E prima dată când intru într-un club.
Fugi de-aici!
Te ia peste picior. E cea mai mondenă fată pe care o știu.
În plus, e ziua ei!
La mulți ani, Violet!
- Mulțumim mult. - Desigur, da.
- Noroc! - La mulți ani!
O înghițitură mare.
Stai liniștită!
Un gin tonic și un cocktail amaretto acru.
Cu multă limetă. Nu te zgârci.
- Și mai multe shoturi. - Trent e așa drăguț!
E-n regulă. Poți mai mult, da?
Seara de-abia a început.
Da, mersi!
- La mulți ani, Violet! - La mulți ani!
Noroc!
Mersi.
Trebuie să mă odihnesc puțin, bine?
Bine.
Nu știu ce ai auzit din discuția cu Deb.
Mult.
Amândoi vorbiți mult prea tare.
De-asta n-am mai fost la cinema cu tine.
Uite... verii tăi erau mici și...
E-n regulă.
Știam că mă urăsc. Și eu îi uram.
E singurul lucru pe care-l aveam în comun.
Nu puteam să fim prieteni vreodată.
Totuși...
Deb s-ar fi putut strădui puțin mai mult.
Știu că ai lipsurile tale, la fel ca noi toți.
De-asta am apelat la mătușa Deb.
Dar niciodată nu vreau să te gândești că nu cred în tine.
Cred.
Ai mai multe calități decât majoritatea oamenilor pe care-i cunosc.
Ai auzit ce-am spus?
Da.
- Trebuie să mergi la spital? - Nu.
E din cauza chimioterapiei.
O să fiu bine.
Ei bine... te rog să nu mori.
N-o să mor.
Ai mâncat vreodată ceva cu canabis?
Da.
Vrei?
Ce aromă are?
Pepene galben.
- Ce fel de pepene galben? - Pentru numele lui Dumnezeu!
Bună, eu sunt Violet.
MESAJ NOU - JULIAN
CE FACI?
Ce? Faci gălăgie.
Ai sărutat-o pe Ewatomi.
- Ewa. - Owa.
- Ewatomi. - Ewa.
Ai sărutat-o.
Am sărutat-o pe Ewatomi într-o stație de autobuz.
Într-o stație de autobuz!
Mătușa Deb are dreptate.
E adevărat că sperii oamenii. Îi bag în sperieți, sunt ciudat.
Jack!
N-are rost să dezbatem.
Asta-i realitatea. Sunt ciudat.
Ei bine, mătușa Deb e o scorpie.
- Dă-mi și mie! - Nu. Le ai pe-ale tale.
- Încetează! Nu, le ai pe-ale tale. - Haide!
- Termină! - Ale tale arată mai bine, dă-ncoace!
Poți să-i deschizi.
E ceva...
A costat 16 dolari.
Cu siguranță.
Am luat și viermișori gumați în plus.
Nicole își ia mereu așa.
Îmi place stilul ei.
Hei, ce se întâmplă?
Poți să vorbești cu mine.
Nicole o să locuiască la cămin.
Un apartament mic lângă grădina zoologică.
Harrison...
Când mă duc acasă, n-o să fie acolo.
Eu sunt mereu alături de tine, bine?
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
- Mă ajuți cu asta sau nu? - Sigur.
Vrei să plecăm de aici?
Ești bine?
Crezi că sunt normală?
La fel de normală ca oricine altcineva.
Ești frumoasă.
Subtitrarea: Iulia Rolle
redactor Robert Ciubotaru