Omlouvám se za svá slova a činy.
-Děkuju, Jacku. Vážím si toho. -Takže dostanu zpátky svou práci?
Pokud jde o ty změny,
-žádal jsem tě, abys... -Udělám to.
Dobře.
Dále potřebuji vědět,
že k této práci a kolegům budeš přistupovat s respektem.
Už ti nebudu říkat idiote, jestli je to to, co myslíš.
No, to je jen zlomek toho, co se snažím...
Začínám se cítit nepohodlně v této židli se špatnou bederní podporou.
Dostanu zpátky svou práci, nebo ne?
-Jak to šlo? -Zase mám svou práci.
-To je úžasné. -Jsem v podmínce.
Musím zlepšit svůj postoj a zjednodušit můj dokonalý program.
Práce je na prd!
-Takže ses omluvil? -Ano.
-Jsem na tebe tak pyšná. Jak se cítíš? -Velmi špatně.
Couro, jak je?
Nevolej mi, dokud nebudeš chtít píchat
Zatřes tím zadkem vojeď celej klub
Chceš plácnout někoho po zadku? Tak mi ukaž ten svůj
Violet!
Cože?
-Něco pro tebe mám. -Vážně?
Jo. Podívej se na tohle.
Co je to?
-To je nový telefon. -Tak moment!
Bude v bezpečí.
Používej ho, ale chci, abys nepoužívala aplikace na randění.
Tenhle telefon je šmejd, Vane!
Snažím se tě tu podpořit a ochránit.
-Hlavně, že nějaký máš. -Vrať mi můj telefon.
-Přestaň. Řídím! -Vrať mi ho. Hned!
Violet, řídím!
Já řídím, jasný?
Hej, Siri!
Siri?
Žádná Siri tu není.
Žádná Siri?
Ničíš mi celý život, Vane!
Nemá to internet, ale můžeš volat a psát SMSky.
Hej, přestaň!
Přestaň! Když ho rozbiješ, nedostaneš žádný telefon.
Je fialový, pro tebe.
Líbí se ti aspoň ta barva?
Violet?
SVĚT PODLE NÁS
STUDIUM KARCINOMU
MALOBUNĚČNÝ KARCINOM: PŘÍČINY, LÉČBA, PŘÍZNAKY
MÁM MALOBUNĚČNÝ BRONCHOGENNÍ KARCINOM, CO TEĎ?
Hej, Jacku?
Jacku?
Můžeš se k nám přidat na ranní setkání?
Prosím?
Taková ztráta času.
Děkuji. Fajn, podívejme se na naše týdenní cíle.
Jo? Harrisone, chceš začít?
Začal jsi nový cvičební režim na svých skvělých, nových Apple hodinkách.
On má Apple hodinky a já tohle!
Žádný Instagram, TikTok, smajlíky.
Promluvím si s Vanem a zkusíme něco vymyslet.
-Opravdu? Slibuješ? -Ano.
Kdy? Dneska? Musí to být dnes.
Vynasnažím se. Dobře.
-Mám tě ráda, Mandy. -Já taky.
-Harrisone, kolik kroků... -Musí to být dnes.
Violet, můžu mluvit s Harrisonem?
Díky.
Harrisone, kolik kroků jsi včera udělal?
-Čtyři sta šedesát sedm. -Dobře.
A kila půjdou dolů.
Proč jsem tu jediný s cvičebním režimem?
My nejsme morbidně obézní.
-Jacku! -Říkám objektivní fakta.
Takže, Harrisone, včera jsi začal skvěle,
ale dnes to bude ještě lepší.
Zkusíme tisíc kroků, dobře?
-Jasně. -Fajn.
A Violet, v práci budeš
s někým konverzovat a použiješ alespoň tři věty.
Včera jsem mluvila s Tiff.
A pro tvou informaci, má stejný názor na ten skládací telefon.
To je skvělé, ale pamatuj, že to má být někdo nový,
s kým jsi ještě nemluvila. Jasný?
Dobře.
Jacku, chtěl jsi zjistit, jak se tvůj táta
-cítí emocionálně. -Má rakovinu. Takže špatně.
Což je důvod, proč jsi chtěl...
Je to směšné. Je mi 25 let...
Jako součást stěhování do tohoto bytu
jsme se shodli na určitých cílech.
Ano. Moje smlouva říká, že musím pravidelně platit své účty. Platím.
Musím sehnat a udržet si práci.
V podstatě to platí.
A musím si najít přátele, na čemž pracuji...
To je skvělé,
-ale musíme se řídit našimi cíli. -Ahoj.
-Jacku! -To je fuk.
Mandy, musíš hned zavolat Vanovi.
Nesnáším tenhle blbej telefon.
Ahoj.
Ahoj, Violet.
Znáš moje jméno?
Máš ho na košili. Stejně jako na mé.
Julian. Ahoj, Juliane.
Měj se, Violet.
Počkej.
Musím říct ještě jednu větu.
Jo.
Juliane, jaká je tvoje oblíbená barva?
Fialová.
-Jo. -Cože?
A to je špenátový koláč z podniku u univerzity.
A ještě
lahodné krevetové knedlíčky
z čínského bistra, které vypadaly docela slušně.
To je šílené.
Co to má znamenat?
Tohle je očividný pokus o to, jak ti říct, jak moc tě zbožňuji.
Za dva týdny jedu na stáž do Berkeley.
Chci, abys jela se mnou.
Víš, že to nemůžu udělat.
Domluvil jsem ti pohovor na stáž
v neurologickém oddělení na UCSF.
-O čem to mluvíš? -U doktorky Ghaderiové.
Vyhledej si ji. Je odbornice ve výzkumu autismu.
Dobře.
Lidé, kteří jsou u ní na stáži se dostanou na Berkeley.
Nekecej.
Je tak slavná.
Jak jsi to udělal?
Požádal jsem svého fotra o laskavost.
Další důkaz toho, jak moc tě miluji.
Neměl jsi to dělat, aniž by sis se mnou nejdřív promluvil.
Jo, já vím.
Tím získáš renomé.
Jsi talentovaná a geniální.
Nepodceňuj se kvůli zpackaným přijímačkám na medicínu.
Vím, jak moc ti na nich záleží.
Ale není to navždy.
A tohle změní tvůj život.
Musíš myslet taky na sebe.
AKTIVITA - CELKOVÉ KROKY - 57
Co to děláš?
Pokud to zmáčkneš několikrát za sebou,
uslyšíš cinknutí a máš to.
Bum!
Není to krádež?
Nikomu to neublíží. Chceš?
Tak jo.
Jsem AJ, 303. Jak se jmenuješ?
Harrison, 203.
Bezva! Bydlíme přímo nad vámi.
Fakt?
Jo, slyšíme, jak tam křičíte.
Violet umí být někdy dost hlasitá.
Žiješ se señoritou? Slečnou?
-Jo. -Ty vole, ty jsi borec.
Hej, nejsou to Apple hodinky?
-Jo. -Pecka.
Mělo by to počítat moje kroky.
Moc jsem jich neudělal. Je to těžké.
Můžu to zkusit?
Jistě.
NEDÁVNÉ POKROKY PŘI LÉČBĚ MALOBUNĚČNÉHO KARCINOMU
Jacku, dívej.
Jedno kliknutí a máš tu kompletní informace. Jacku?
Mohlo by jít o genetický prvek.
Moje babička ho měla. Její sestra. Můj táta.
Můžu být další.
Cože? O čem to...
-Musím jít. -Cože? Jacku!
Máme to Austinovi odprezentovat za dvě hodiny.
-Kam to sakra jdeš? -Snažím se zachránit dva životy.
No, travertin by šel, ale pravá břidlice je stále číslo jedna.
Jacku! Co tady děláš? Marcusi.
Meškáš důležitou pracovní schůzku a jsi v podmínce.
Dal jsi mi nepřesné a neúplné informace o tvé rakovině.
-Rakovině? Lou. -To nic není.
To není nic.
Je to malobuněčný karcinom. Je to extrémně vážné.
Ach můj bože. Jak zlé to je?
Šance na přežití je mezi 30 % a 50 %.
-Ježíši! -Je to 50 %.
Ne nutně. Během vyšetření
našli nějaké mutace ve tvém chromozomu?
-Já nevím. -Ztráta funkce genu RB1?
-Já nevím. -Jak to, že to nevíš?
Dívej, zítra mám schůzku se svým onkologem.
Co kdybys šel se mnou?
Dobře. Fajn. Mám na tohohle chlapa spoustu otázek.
Navrhuji omezit to na tři. Dobře?
Když přijdeš, tak tohle je pravidlo. Tři otázky.
Je to renomovaný doktor. Jeho čas je drahý.
Budeme ho pouze poslouchat, jasný?
Dobře.
-Ahoj. -Ahoj.
Díky, že jsi přijel. Vím, jak moc jsi zaneprázdněný.
-Je všechno v pořádku? -Jo.
Violet mi řekla o tom telefonu.
Je dost rozrušená.
Nevadí mi být ten zlý. Jsem na to zvyklý.
Jo. Jen mě napadlo, že
možná existuje způsob, jak nenarušovat její nezávislost,
ale stále dávat pozor.
Existují aplikace, které monitorují používání telefonu.
Všechny jsem je vyzkoušel. Všechny obejde.
Možná bychom ji mohli donutit k tomu, že telefon bude mít,
pokud je neobejde.
Máš vůbec ponětí, co by se jí mohlo stát na randění přes Bumble?
-Co by jí ten kretén mohl udělat? -Jo.
Souhlasím, že by neměla být na Bumblu.
Měli bychom spolupracovat.
To bylo dost velké rozhodnutí, které jsi udělal.
Ani jsi se mnou o tom nemluvil. Upřímně, bylo to trochu neuctivé.
No, nechtěl jsem být neuctivý.
Já jen...
Violet je moje sestra. Musím ji chránit, takže...
Víš, některé věci nemůže rozhodovat víc lidí.
Už musím jít na schůzku. Takže si o tom můžeme promluvit později.
Jistě.
Omlouvám se. Zmeškal jsem schůzku?
Jak to šlo?
Říkali, že náš program je geniální. A že jsme géniové
a dávají nám obrovský bonus.
To je sarkasmus?
Ano, Jacku, sarkasmus.
-Sarkasmu moc nerozumím. -Podívej.
Chtějí ten program zahodit
a přivést konzultanta, aby napsal nový.
No, to by jen dokázalo, jak jsou naprosto hloupí.
Víš co, Jacku? Líbíš se mi.
Vážně. Máš neskutečný talent.
Chvíli jsem si myslel, že můžeme být přátelé.
Ale teď, já...
Jsem tak zklamaný, že z nás udělali partnery na tomto projektu.
Všechno je to o tobě. Vždycky.
Máš uznání a já jako bych nic neudělal.
Někdo kritizuje, ty jen remcáš.
Já jsem ten, kdo ti kryje záda.
Ty se staráš jen o sebe.
Nechci být teď nezaměstnaný. Je to kurevsky těžký.
Zmeškal jsem schůzku, protože můj táta má rakovinu.
Sakra, Jacku.
Může zemřít. A já potřebuji peníze.
Takže nemůžu být nezaměstnaný.
Jo, takže... Budeme pracovat celou noc. Sfoukneme to. Co na to říkáš?
Nezajdem na kuře do Zankou?
Už zase?
Myslel jsem, že můžem pro změnu zajít na sushi.
Mám rád Zankou.
Jistě, Jacku.
Jasně.
Paní Holdenová je nejhorší.
Mám napsat 100 slov o americké revoluci,
ale koho zajímá nějaká hloupá válka, která proběhla před 800 lety?
Stalo se to před 245 lety.
Znám americkou revoluci.
George Washington překročil řeku Delaware o Vánocích
během bouře, což zachránilo naše vojáky od červenokabátníků.
Pod svým velením měl 2 400 mužů.
A ve vodě bylo tolik ledu, že bylo téměř nemožné ji překročit.
Heslem bylo: „Vítězství, nebo smrt.”
Kámo, ty jsi génius.
Děkuji.
Myslíš, že jsem morbidně obézní?
Co je to?
Tlustý, myslím.
Mně připadáš normální.
-Vážně? -Jo. Měl bys vidět mého strýce Victora.
Ten je tlustý. Je jako mrož.
Máš hlad? Chceš něco k jídlu?
Ano!
-Potkala jsem svou lásku. -Vážně?
Jmenuje se Julian a rozváží hranolky,
má milion super tetování,
a měli jsme konverzaci o třech větách.
Mohl by být ten pravý.
Dobře, to zní skvěle, Vi, ale musíš...
Se s ním zase vidět. Dva týdny nebude rozvážet.
-To je věčnost. -Ale ne.
Mohu prodat víc hranolků.
Nebo vyhodit pár krabic, když John nebude...
-To není dobrý nápad. -Co když mi bude chtít poslat zprávu?
-Potřebuji telefon. Mluvila jsi s Vanem? -Mluvila
a myslím, že chce vidět větší zralost a růst,
-než bude... -Jsi k ničemu!
Julian je chodící sex bomba. Potřebuju svůj telefon!
Haló?
Pane, co tady děláte?
-Nikdo tu nebyl, tak... -Nemůžete tu být, pouze personál.
Můj otec je Lou Hoffman a já hledám jeho kartu.
Rád bych to viděl, prosím.
-Musíte odejít. -Přijel jsem dříve,
abych se mohl zeptat doktora na pár otázek, než ta schůzka začne.
Takže máte zahřívací otázky?
-Ano. Přesně tak. -Jo.
To stačí, volám ochranku.
Tohle je vážné.
Má rakovinu.
Tohle je klinika rakoviny. Každý má rakovinu.
Pane!
Pane, dejte...
-Pane! -Dejte mi tu složku!
A pak je tu Violet.
A ona tak zoufale chce být normální.
Ale vychází to z jejího nitra,
nebo je to, co jí Instagram říká,
jak by měl vypadat její život?
Já nevím.
Ti tři mě toho tolik naučili.
A kdybyste si mohla vybrat to podstatné z toho, co jste se dozvěděla,
co by to bylo?
Na začátku jsem si myslela, že mým úkolem
je pomoct jim zapadnout mezi ostatní.
Rozumíte?
Ale čím déle tu jsem,
tím více si uvědomuji, že poslední věc, kterou bych chtěla, je, aby se změnili.
Myslím, že mi jde spíš o to, jak jim lépe porozumět.
Mandy, když mluvíte o těch třech mladých lidech, celá se rozzáříte.
Práce, kterou s nimi děláte je důležitá.
Pokud vám nabídnu tu stáž, chtěla bych, abyste začala za dva týdny.
Jste schopná je opustit?
Četla jsem o vás.
A jak jste odešla z Kolumbijské univerzity
kvůli výzkumné studii na UCSF,
o které všichni pochybovali.
Chci říct, že jste vystoupila ze své komfortní zóny.
Využila jste šanci.
A teď pracujete na nejdůležitějším výzkumu v oblasti autismu v zemi.
Dr. Ghaderiová, už teď se od vás učím.
Takže, hádám,
že odpověď na vaši otázku je... ano.
Můžu začít za dva týdny.
Dobře. Nechte mě o tom přemýšlet.
Lou, než se rozhodneme o dalším postupu, chci udělat biopsii.
Rentgenový paprsek vykazuje nějaký zánět na lymfatických uzlinách na levé straně,
a chceme vyloučit, že jsou rakovinné.
-To by znamenalo třetí stádium... -Už je ve třetím stádiu.
Ne. Je ve druhém.
A co postižení lymfatických uzlin během diagnózy?
-To nemění průběh, protože... -Nesouhlasím.
Supraklavikulární uzliny pod klíční kostí.
Supraklavikulární postižení není pro průběh rozhodující.
-Podle nedávné studie je. -Jacku!
Četl jste studii Johnse Hopkinse?
Ano. A vy?
-Mám to v plánu. -To byste měl.
-Promiňte, ale... -Jacku.
-Lou, možná bychom to měli přeložit. -Jacku, musíš přestat.
-Mám druhou otázku. -Běž ven.
-Hledám jen základní informace. -Prosím. Běž ven, hned.
Dobře.
Ale musíme znát i jiný názor.
Jste v pořádku?
Vykopli mě a teď nemůžu zjistit všechna fakta
a když se to nedozvím, budu velmi nervózní.
-Proč vás vyhodili? -Protože se ptám na příliš mnoho otázek.
Vím, že pro vás to je jen pacient, ale je to můj táta a já...
Jste vyděšený.
To je dobře.
Kladete otázky.
To je dobře.
Projde tudy hodně lidí,
ale jedné věci jsem si všimla víc než čehokoli jiného.
Pacienti, kteří mají zastání, prospívají lépe než ti, kteří jsou sami.
Jen se ptejte.
Zastánce.
Ewa-Tommy.
Ewatomi.
-Tohle jméno jsem nikdy neslyšel. -Je nigerijské.
Když jsem vás poprvé potkal, myslel jsem, že jste velmi neurvalá, a to jste.
Ale taky se o lidi staráte.
Totéž platí o vás.
Kdo objednal další hranolky? Vždyť nám zrovna přišly.
Hej, chlape, musíš si to odvézt. Já si je neobjednal.
Někdo ano.
Ahoj, Juliane!
Ahoj, Violet.
V mrazáku nebude místo na nic jiného.
Jsem rád, že mě někdo rád vidí.
-Jeofforde, to jsi objednal ty? -Ne, já ne.
Čteš Cassandru Clare? Lovci stínů?
Susan Millerová říká, že potkám někoho se společnými zájmy.
Jsem narozená ve znamení Ryb s ascendentem v domě pravé lásky.
Pravé lásky?
A co jednorožci? Máš rád jednorožce? Jsou moji oblíbení.
Kdo by neměl rád jednorožce?
Oba máme rádi jednorožce.
Violet, můžeš se prosím vrátit na svou pozici?
Znovu jsem to zkontroloval a nikdo to neobjednával.
Promiň, kámo, jedu tam, kam mi řeknou.
Vážně?
Uvidíme se později, Violet.
No tak! Prosím?
ŘIDIČ DODÁVKY: JULIAN - (818) 555 0198
Jak se cítíš?
Cože?
S tou rakovinou. Jak se cítíš? Emocionálně.
Jo, vypořádávám se s tím.
Ale děkuju, Jacku. Děkuju za optání.
Fajn.
Je třeba, aby se za tebe někdo postavil.
Budu tvůj zastánce.
Já jsem tvůj zastánce, Jacku.
Jsem tvůj otec.
A vše, co potřebuji, je, aby ses soustředil na sebe.
Já se o sebe postarám.
Dobře?
Nechceš tu labuť?
Jasně, že jo.
Jacku, počkej.
Ahoj, Jacku, podržíš ty...
Z téhle schůzky nemůžeš odejít.
Chci, abys mě respektoval, Jacku.
Nevím, jak jinak to říct. Já jen...
Potřebuju, abys mě respektoval.
Zeptal jsem se svého otce, jak se mu daří s rakovinou.
Splněno.
Jaký je to pocit?
Nic moc.
A Rich v práci se chtěl kamarádit, ale v současné době je to nejasné.
Jacku.
Co je to?
-To je moje. Nedotýkej se toho. -Dobře, večerní hlášení.
Violet? Jsi tady? Harrisone, ukaž mi své kroky.
Panebože, Harrisone, máš 6 500 kroků!
To je úžasné.
To je neuvěřitelné. Jsem na tebe tak pyšná!
Vlastně, Mandy...
Mandy! Mám Julianovo číslo.
Dal ti své číslo?
Bylo to na dodacím listu. Přemýšlím, co mu mám napsat.
To vůbec není děsivé.
-Nepiš mu, dokud to neprodiskutujeme. -Možná už je trochu pozdě.
-Violet. -Ahoj, Vane.
No tak, psal jsem ti pětkrát. Musí mi odepsat, ne?
Dej mi vědět, když se vrátíš domů z práce.
-Pracujeme na tom. -Jinak nedostaneš telefon.
Řekni mému bratrovi, že právě aplikuji léčbu tichem.
-Slyším tě. -Cože?
-Violet. -Co? To bylo slovo?
JOEL MUSÍME SI PROMLUVIT. BRZY ZAVOLÁM.
Violet, žádná léčba tichem.
On tě slyší.
JSEM DOLE.
-To bylo slovo? -Omluvte mě na minutku. Omlouvám se.
-Takhle léčba tichem nefunguje. -To byl zvuk?
Vůbec nic neslyším.
NOVÝ OSOBNÍ REKORD 7 000 KROKŮ!
Ona tě neslyší.
-To je velmi... -Harrisone, kde máš Apple hodinky?
Počkej, kdo je to?
Já nevím.
-Zdravím. -Zdravím. Myslím, že tohle patří vám.
Ahoj, AJi.
Bydlíte nahoře, že jo?
-Jo, kdo jste? -Já jsem Mandy, pomáhám Harrisonovi.
-Dobře. -Je všechno v pořádku?
Pokud se ještě někdy podíváte na mého syna,
nechám vás zatknout. Je to jasné?
Zatknout? Je mi to líto.
Nevím, co se tu děje, ale nechci, aby pětadvacetiletý pošuk
trávil čas s mým synem.
-Rozumíme si? -Ano.
Ale mohu vás ujistit, že Harrison není pošuk.
Řekla jsem, co jsem říct chtěla. Jdeme, AJi.
AJi!
-Tolik k tomu přátelství. -Jacku, prosím.
Harrisone, hned se vrátím, dobře?
Lidi, jen minutku.
Co tady děláš?
Tátovi se ozvala doktorka Ghaderiová.
Líbíš se jí. Máš to!
Máš tu stáž.
Překlad titulků: Vladislav Niedoba
Kreativní dohled Lucie Musílková