Îmi cer scuze pentru cuvintele și acțiunile mele.
- Mulțumesc, Jack. Înseamnă mult. - Deci îmi primesc slujba înapoi?
Legat de schimbări,
- ... te-am rugat să faci... - O să fac schimbările.
Bun.
Pe viitor, trebuie să știu
că o să tratezi acest loc de muncă și pe colegii tăi cu respect.
N-o să-ți mai spun idiot, dacă la asta te referi.
Asta e doar o parte din ceea ce încerc...
Încep să stau inconfortabil pe acest scaun fără suport lombar.
Îmi primesc slujba înapoi sau nu?
- Cum a mers? - Mi-am recăpătat slujba.
- E minunat! - Sunt în perioada de probă.
Trebuie să-mi îmbunătățesc atitudinea și să simplific programul PC perfect.
Munca e de căcat!
- Deci, ți-ai cerut scuze? - Da.
- Sunt mândră de tine. Cum te simți? - Foarte nasol.
Violet!
Ce?
- Ți-am luat ceva. - Da?
Da. Ia uite!
Ce-i asta?
- Un telefon nou. - Stai așa!
Pe ăsta îl țin în siguranță.
Îl folosești pe ăla până îmi arăți că ieși de pe aplicațiile de întâlniri.
Telefonul ăsta e de căcat, Van!
Încerc să te susțin, să mă asigur că ești în siguranță.
- Măcar ai un telefon. - Dă-mi-l înapoi pe al meu!
- Termină! Conduc! - Dă-mi-l înapoi! Acum!
Hei! Violet! Conduc!
Conduc, bine?
Bună, Siri!
Siri?
Siri!
Nu e nicio Siri.
Nu are Siri?
Îmi distrugi toată viața, Van!
Nu are internet, dar poți să suni și să scrii mesaje.
Hei! Încetează!
Încetează! Dacă-l strici, n-o să mai ai telefon deloc.
Ți l-am luat mov.
Măcar îți place culoarea, nu?
Violet?
LUMEA VĂZUTĂ DE NOI
INFORMAȚII DESPRE CARCINOM
CARCINOM CU CELULE MICI: CAUZE, TRATAMENT, SIMPTOME
AM CANCER PULMONAR CU CELULE MICI, CE URMEAZĂ?
Hei, Jack?
Jack?
Vii aici pentru întâlnirea de dimineață?
Te rog!
E o pierdere de vreme.
Mulțumesc. Hai să vedem cum merg obiectivele săptămânale.
Da? Harrison, vrei să începi tu?
Ai început noul program de exerciții pe noul tău Apple Watch.
El primește Apple Watch, iar eu m-am ales cu ăsta.
Fără Instagram. Fără TikTok. Fără emojiuri.
Lasă-mă să vorbesc cu Van și să vedem dacă găsim un compromis.
- Faci asta? Promiți? - Da.
Când? Azi? Azi să fie!
O să mă străduiesc. Bine.
- Te iubesc, Mandy. - Și eu.
- Harrison, câți pași ai... - Chiar trebuie să fie azi.
Violet, pot să vorbesc cu Harrison?
Mulțumesc.
Harrison, câți pași ai făcut ieri?
- Patru sute șaizeci și șapte. - Bine.
Kilogramele o să scadă ca prin minune.
De ce sunt singurul cu program de exerciții fizice?
Noi nu avem obezitate morbidă.
- Jack! - Afirm un fapt obiectiv.
Deci, Harrison, ieri a fost un punct de plecare foarte bun,
dar cred că azi îl putem depăși.
Hai să încercăm o mie de pași, bine?
- Sigur. - Bine.
Violet, tu urma să faci
o conversație reală de minimum trei propoziții cu cineva nou de la muncă.
Am vorbit cu Tiff ieri.
Ca să știi, e de acord cu mine în privința telefonului cu clapetă.
E grozav, dar știi că trebuia să fie cineva nou,
cu care nu ai vorbit încă. Îți amintești?
Bine.
Jack, aveai de gând să vorbești cu tatăl tău
- ... ca să vezi cum stă cu moralul. - Are cancer. Deci e rău.
Tocmai de-asta urma să vorbești cu el...
E ridicol. Am 25 de ani...
Ca o condiție a mutării în acest apartament,
am stabilit cu toții anumite obiective.
Da. În contract scrie că trebuie să-mi plătesc facturile la timp. Bifat.
Trebuie să obțin și să mențin o slujbă.
Practic, bifat.
Și trebuie să-mi fac prieteni, ceea ce urmează să...
Toate sunt lucruri grozave,
- ... dar tot ne urmăm obiectivele. - Pa!
- Jack! - În fine.
Mandy, trebuie să-l suni pe Van chiar acum.
Urăsc telefonul ăsta stupid!
Bună!
Bună, Violet!
Știi cum mă cheamă?
Scrie pe cămașă. La fel, și pe mea.
Julian. Bună, Julian!
Pa, Violet!
Așteaptă!
Mai am să-ți spun o singură propoziție.
Da.
Julian, care e culoarea ta preferată?
Violetul.
- Da. - Ce?
Și asta e Spanakopita din localul de lângă UCLA.
- Hei! - Și... stai să vezi.
Găluște delicioase de creveți
dintr-un restaurant chinezesc la întâmplare care părea acceptabil.
Ce nebunie!
Ce-i cu toate astea?
Este o încercare evidentă de a-ți reaminti cât de mult te ador.
Plec la Berkeley peste două săptămâni ca să-mi încep stagiatura.
Vreau să te muți cu mine.
Știi că nu pot face asta.
Ți-am făcut rost de un interviu pentru o stagiatură
cu șeful catedrei de Neurologie de la UCSF.
- Ce tot spui? - Dna dr. Ghaderi.
Caut-o! E un superstar în cercetarea autismului.
Bine.
Stagiarii ei intră la Berkeley.
Măi să fie!
E... renumită.
Cum ai făcut asta?
I-am cerut tatălui meu ticălos o favoare.
Încă o dovadă a cât te iubesc.
N-ar fi trebuit să faci asta fără să mă consulți întâi.
Da, știu.
Asta o să-ți dea recomandări.
Ești talentată și genială.
Nu te subestima din cauză că ai picat la medicină.
Știu cât de mult ții la ei.
Dar nu trebuia să fie ceva pe termen lung.
Asta, însă, o să-ți schimbe viața.
Pune-te pe primul plan!
ACTIVITATE - TOTAL PAȘI: 57 DISTANȚĂ TOTALĂ: 0,03 KM - ETAJE URCATE: 1
Ce faci?
Dacă apeși A1 de destule ori,
auzi un mic sunet și tragi de mâner.
Bum!
Nu e cumva furt?
Nu face rău nimănui. Vrei?
Bine.
Eu sunt AJ, de la 303. Pe tine cum te cheamă?
Harrison, de la 203.
Drăguț! Locuim chiar deasupra ta.
Da?
Da, auzim că țipați des.
Violet poate fi destul de gălăgioasă uneori.
Locuiești cu o señorita? O domnișoară?
- Da. - Omule, joci tare.
Ăla e un Apple Watch?
- Da. - Mișto.
Trebuie să-mi numere pașii.
N-am făcut prea mulți. E greu.
Pot să încerc și eu?
Sigur.
PROGRESE RECENTE ÎN TRATAMENTUL CANCERULUI CU CELULE MICI
Jack, ia uite!
Un click direct de pe coperta cărții la pagina de inventar. Jack?
Ar putea fi un element genetic la mijloc.
Bunica mea a avut, sora ei, tatăl meu...
Aș putea fi următorul.
Ce? Despre ce...
- Trebuie să plec. - Ce? Jack!
Îi prezentăm modificările lui Austin peste două ore.
- Unde naiba te duci? - Încerc să salvez două vieți.
Ei bine, travertinul merge, dar ardezia autentică încă e cea mai bună.
Jack! Ce cauți aici? Marcus!
Pierzi o întâlnire importantă la serviciu și ești în perioada de probă.
Mi-ai dat informații imprecise și incomplete despre cancerul tău.
- Cancer? Lou! - Nu e nimic.
Nu-i adevărat.
E carcinom cu celule mici. E extrem de grav.
Doamne! Cât de rău este?
Are undeva între 30% și 50% șanse de supraviețuire.
- Doamne! - Sunt 50%.
Nu neapărat. În timpul investigațiilor,
au găsit mutații ale cromozomului trei sau șase?
- Nu știu. - Sau pierderea funcției genei RB1?
- Nu știu. - Cum să nu știi asta?
Uite. Am o programare la oncolog mâine.
Ce-ar fi să vii și tu?
Bine. În regulă. Am de pus o mulțime de întrebări.
Ce-ar fi să începi cu trei? Bine?
Dacă vii cu mine, asta-i regula. Trei întrebări.
E un doctor important. Timpul lui e prețios.
Mergem acolo să ascultăm. Bine?
Bine.
- Salut! - Salut!
Mersi că ai venit. Știu cât de ocupat ești.
- E totul în regulă? - Da.
Violet mi-a spus despre situația cu telefonul.
E destul de supărată.
Nu mă feresc să fiu tipul cel rău. Sunt obișnuit.
Da. Mă gândeam că...
poate există o cale prin care să nu-i luăm autonomia
și totuși s-o supraveghem îndeaproape.
Există acele aplicații care monitorizează utilizarea telefonului.
Le-am încercat pe toate, le șterge.
Am putea s-o lăsăm să păstreze telefonul cu condiția
să nu le șteargă.
Știi ce putea să pățească la acea întâlnire prin Bumble?
- Ce i-ar fi putut face ticălosul ăla? - Da.
Sunt de acord că n-ar trebui să folosească Bumble.
Dar credeam că lucrăm împreună.
Ai luat o decizie destul de radicală.
Nici nu m-ai consultat înainte. Sincer, a fost ceva lipsit de respect.
N-am vrut să fiu lipsit de respect.
Doar că...
Violet e sora mea, trebuie să o protejez, așa că...
Unele decizii nu pot fi luate în grup.
Oricum, trebuie să merg la o întâlnire, poate vorbim despre asta mai târziu.
Sigur.
Scuze! Am ratat întâlnirea?
Cum a mers?
Au spus că programul nostru e genial, că suntem niște genii
și că ne dau o primă uriașă.
Ăsta e sarcasm?
Da, Jack. E sarcasm.
- Nu mă prea pricep la sarcasm. - Uite!
Sunt pe cale să renunțe la program
și să aducă un consultant extern care să scrie altul.
Asta ar dovedi cât de proști sunt.
Știi ceva, Jack? Îmi place de tine.
Chiar îmi place. Ești supertalentat.
La un moment dat, chiar am crezut că putem fi prieteni.
Dar acum...
sunt foarte dezamăgit că ne-au pus să fim parteneri la proiectul ăsta.
Totul e despre tine. Întotdeauna.
Îți asumi meritul ca și cum n-aș fi făcut nimic.
Dacă cineva critică ceva, nu faci decât să te plângi.
Eu trebuie să te acopăr.
Îți pasă doar de tine.
Nu vreau să fiu șomer acum. E al naibii de greu pe piața muncii.
Am ratat întâlnirea pentru că tatăl meu are cancer.
Ce aiurea!
S-ar putea să moară. Am nevoie de slujbă ca să mă întrețin.
Deci nici eu nu pot fi șomer.
Da, atunci... Hai să lucrăm toată noaptea. Să rupem tot. Ce zici?
Putem să comandăm de la Zankou?
Iar?
Mă gândeam să alegem sushi. Să mai diversificăm.
Mie-mi place Zankou.
Sigur, Jack.
Sigur.
Dna Holden e cea mai rea.
Trebuie să scriu 100 de cuvinte despre Revoluția Americană,
dar cui îi pasă de un război stupid care s-a întâmplat acum 800 de ani?
S-a întâmplat acum 245 de ani.
Cunosc Revoluția Americană.
George Washington a traversat râul Delaware de Crăciun,
în timpul unei furtuni care ne-a salvat trupele de britanici.
Avea 2.400 de oameni sub comanda lui.
Și era atât de multă gheață în apă, încât era aproape imposibil să traversezi.
Parola era „Victorie sau moarte”.
Omule, ești un geniu.
Mersi.
Crezi că am obezitate morbidă?
Ce înseamnă asta?
Gras, presupun.
Mie mi se pare că ești normal.
- Serios? - Da. Să-l vezi pe unchiul Victor.
El e gras. E ca o morsă.
Ți-e foame? Vrei ceva de mâncare?
Da!
- L-am cunoscut pe Joel al meu. - Da?
Îl cheamă Julian, livrează cartofi prăjiți,
are un milion de tatuaje sexy
și am avut o conversație reală de trei propoziții.
Cred că el ar putea fi alesul.
Bine, sună grozav, dar chiar trebuie să...
Să-l văd din nou. Dar vine abia peste două săptămâni,
- ... o veșnicie. - Nu e mult.
Aș putea să vând mai mulți cartofi prăjiți.
Sau să arunc câteva cutii când John nu e...
- Nu e o idee bună. - Dacă vrea să-mi scrie mesaje directe?
- Îmi trebuie telefonul. Ai vorbit cu Van? - Am vorbit cu el
și cred că trebuie să vadă mai multă maturitate și dezvoltare
- ...înainte de a... - Ești inutilă!
Julian e supersexos. Îmi vreau telefonul înapoi!
E cineva?
Domnule, ce căutați aici, în spate?
- Nu era nimeni, așa că... - Nu aveți voie. E doar pentru personal.
Tatăl meu este Lou Hoffman și îi caut fișa.
Aș vrea s-o văd, vă rog.
- Trebuie să plecați. - Am ajuns devreme
ca să-i pot pune doctorului câteva întrebări înainte de consultație.
Deci, aveți întrebări de încălzire?
- Da. Exact. - Da.
Nu există așa ceva. Trebuie să chem paza.
E ceva grav.
Are cancer.
Asta este o clinică oncologică. Toți au cancer.
Domnule!
Domnule, dați-mi...
- Domnule! - Dați-mi fișa asta!
Apoi, e Violet.
Vrea cu disperare să fie normală.
Dar oare asta vine din interiorul ei
sau așa îi spune Instagramul
că trebuie să arate viața ei, știți?
Nu știu.
Toți trei m-au învățat atât de multe!
Dacă ai putea reduce ceea ce ai învățat de la ei
la un lucru esențial, care ar fi acela?
Cred că am început gândindu-mă că treaba mea
e să-i ajut pe ei să se integreze în lume.
Știți?
Dar, cu cât trece mai mult timp,
cu atât înțeleg că ultimul lucru pe care l-aș vrea ar fi să se schimbe.
Cred că e vorba mai mult despre a ne da seama cum să-i înțelegem mai bine.
Mandy, când vorbești despre acești trei tineri adulți, te luminezi la față.
Munca pe care o faci cu ei este importantă.
Dacă îți ofer această stagiatură, am nevoie să începi peste două săptămâni.
E ceva ce ești dispusă să lași în urmă?
Am citit despre dv.
Despre cum ați renunțat la poziția sigură de profesor la Universitatea Columbia
pentru un studiu de cercetare la UCSF
despre care nimeni nu credea că poate duce undeva.
Ați ieșit din zona de confort.
V-ați asumat un risc.
Acum, faceți cea mai importantă muncă în autism din SUA.
Dnă dr. Ghaderi, deja învăț de la dv...
Deci, presupun
că răspunsul la întrebarea dv. este... da.
Pot să încep peste două săptămâni.
Bine. Lasă-mă să mă gândesc.
Lou, înainte de a decide următorul pas, vreau să fac o biopsie.
Radiografia arată niște inflamații pe ganglionii limfatici din partea stângă
și vrem să excludem posibilitatea de a fi canceroase.
- Asta te-ar aduce în faza a treia... - Este deja.
Nu. E în faza a doua.
Cum rămâne cu implicarea ganglionilor limfatici în diagnostic?
- Asta nu schimbă faza, pentru că... - Nu sunt de acord.
Ganglionii limfatici supraclaviculari de sub claviculă.
Localizarea supraclaviculară în sine nu determină stabilirea fazei.
- Un studiu recent spune că determină. - Jack!
Ai citit studiul de la Johns Hopkins?
Da. Dv. l-ați citit?
- Am de gând. - Eu n-aș aștepta.
- Scuze, dar... - Jack!
- Lou, poate ar trebui să reprogramăm. - Jack, trebuie să încetezi.
- Sunt abia la a doua întrebare. - Du-te afară!
- Caut niște informații de bază. - Te rog! Du-te afară, acum!
Bine.
Dar o să cerem o a doua opinie.
Sunteți bine?
Am fost dat afară, acum nu pot afla toate informațiile,
iar când nu le aflu, devin foarte agitat.
- De ce v-au dat afară? - Pentru că am pus prea multe întrebări.
Știu că e doar un pacient pentru voi, dar e tatăl meu, iar eu...
Sunteți speriat.
Foarte bine.
Că puneți întrebări.
Foarte bine.
Am văzut mulți oameni care vin și pleacă.
Dar am observat ceva.
Pacienții cu un susținător se descurcă mai bine decât cei singuri.
Continuați să puneți întrebări.
Un susținător.
Susținător.
Ewa-Tommy.
Ewatomi.
- N-am mai auzit numele ăsta. - E nigerian.
Prima dată, mi s-a părut că sunteți foarte nepoliticoasă, și chiar sunteți.
Dar vă și pasă.
Asemenea.
Cine a mai comandat cartofi prăjiți? Tocmai ce-am avut o livrare.
Omule, trebuie să le duci înapoi. Nu le-am comandat.
Cineva a făcut-o.
Bună, Julian!
Bună, Violet!
N-o să-mi încapă nimic altceva în congelator.
Măcar cineva se bucură să mă vadă.
- Jeofford, ai plasat tu o comandă? - Nu.
Citești Cassandra Clare? Vânătorii de umbre?
Susan Miller spune că o să cunosc pe cineva cu aceleași interese.
Am Lună plină în Pești la zece grade, în casa mea de dragoste adevărată.
Dragoste adevărată?
Ce zici de unicorni? Îți plac? Sunt preferații mei.
Cui nu-i plac unicornii?
Amândurora ne plac unicornii.
Violet, poți să te întorci, te rog, la postul tău?
Omule, am verificat din nou, nimeni n-a plasat comanda.
Scuze, frate, eu mă duc unde mi se spune.
Pe bune?
Pe curând, Violet!
Haide, omule! Te rog?
ȘOFER LIVRARE: JULIAN - (818) 555 0198
Cum te simți?
Poftim?
Cu cancerul. Cum te simți? Din punct de vedere emoțional.
Da, încerc să fac față.
Dar mulțumesc, Jack. Mulțumesc c-ai întrebat.
Bine.
Ai nevoie de cineva care să lupte pentru tine.
O să fiu susținătorul tău.
Eu sunt susținătorul tău, Jack.
Sunt tatăl tău.
Trebuie să te concentrezi doar pe tine.
O să-mi fac eu griji pentru mine.
Bine?
Nu vrei lebăda?
Ba da.
Jack, așteaptă!
Vrei să aștepți?
De la întâlnirea asta nu poți să fugi.
Vreau să mă respecți, Jack.
Nu știu cum altfel s-o spun. Pur și simplu...
Vreau să mă respecți.
L-am întrebat pe tatăl meu cum se descurcă cu cancerul.
Bifat.
Cum te-ai simțit?
Nu groaznic.
Rich, de la muncă, cred că vrea să fim prieteni, dar încă nu e clar.
Uau, Jack!
Ce-i aia?
- E a mea. N-o atinge! - Bun, discuția de seară.
Violet, ești aici? Harrison, dă-mi să-ți văd pașii!
Doamne, Harrison, ai făcut 6.500 de pași!
E uimitor!
E incredibil! Sunt așa mândră de tine!
De fapt, Mandy...
Mandy! Am numărul lui Julian.
Ți-a dat numărul lui?
Era pe avizul de expediție. Mă gândesc ce să-i scriu.
Nu e deloc sinistru.
- Nu-i da mesaj până nu discutăm. - S-ar putea să fie un pic cam târziu.
- Violet! - Bună, Van!
Haide, ți-am scris de cinci ori. Trebuie să-mi răspundă, bine?
Anunță-mă când ajungi acasă în zilele când iei autobuzul.
- Lucrăm la asta. - Altfel, îți iau de tot telefonul.
Spune-i fratelui meu că-i aplic tratamentul tăcerii.
- Te aud. - Ce?
- Violet! - Ce? A fost un cuvânt?
JOEL - TREBUIE SĂ VORBIM. TE SUN IMEDIAT.
Violet, fără tratamentul tăcerii.
Te aude.
SUNT JOS.
- Ăsta a fost un cuvânt? - Trebuie să ies puțin. Scuze.
- Nu așa funcționează tratamentul tăcerii. - Ăla a fost un sunet?
Nu aud absolut nimic.
ACTUALIZARE OBIECTIV - RECORD PERSONAL: 7.000 PAȘI! - FELICITĂRI!
Nu te aude.
- E foarte... - Harrison, unde ți-e Apple Watch-ul?
Ia stai, cine e?
Nu știu.
- Bună! - Bună! Cred că vă aparține.
Bună, AJ!
Locuiți deasupra, nu-i așa?
- Da, cum te numești? - Sunt Mandy, ajutorul lui Harrison.
- Bine. - E totul în regulă?
Dacă doar te mai uiți vreodată la fiul meu,
o să pun să te aresteze. E clar?
Să-l aresteze? Scuzați-mă!
Nu știu ce se petrece aici, dar nu accept ca un ciudat de 25 de ani
să stea cu fiul meu când lucrez.
- S-a înțeles? - Am înțeles.
Dar pot să vă asigur că Harrison nu e un ciudat.
Am zis ce-am avut de zis. Să mergem, AJ!
AJ!
- S-a zis cu prietenia asta. - Jack, te rog!
Harrison, mă întorc imediat, bine?
Doar un minut.
Ce faci aici?
Tata a aflat vești de la dna dr. Ghaderi.
Te place la nebunie. Ai reușit!
Ai obținut stagiatura.
Subtitrarea: Iulia Rolle
redactor Robert Ciubotaru