Jeg beklager mine ord og handlinger.
-Takk, Jack. Det betyr mye. -Får jeg jobben min tilbake?
Hva endringene angår,
-ba jeg deg om... -Jeg skal gjøre endringene.
Bra.
Og fremover trenger jeg å vite
at du kommer til å behandle denne jobben og kollegene dine med respekt.
Skal ikke kalle deg idiot lenger, om det er det du mener.
Det er bare en del av det jeg prøver...
Det er ubehagelig å sitte i denne stolen med dårlig korsryggstøtte.
Får jeg tilbake jobben min eller ikke?
-Gikk det bra? -Fikk tilbake jobben.
-Så flott. -Jeg er på prøve.
Jeg må forbedre holdningen og fordumme mitt perfekte dataprogram.
Jobben suger!
-Så du ba om unnskyldning? -Ja.
-Stolt av deg. Hvordan føler du deg? -Veldig ille.
H-O-R-E, hore, hva skjer?
Ikke ring meg Før du vet du vil knulle
Rist på den ræva Få liv på klubben
Vil du ligge? Få kjenne på ræva, H-O-R-E...
Violet!
Hva?
-Jeg kjøpte noe til deg. -Gjorde du?
Ja. Se her.
Hva er dette?
-Det er en ny telefon. -Vent!
Jeg skal passe på den.
Bruk den til du viser meg at du vil holde deg unna datingapper.
Telefonen er elendig, Van!
Jeg prøver å støtte deg og beskytte deg.
-Du har i det minste en. -Gi meg mobilen min.
-Slutt. Jeg kjører! -Gi den tilbake. Nå!
Du! Violet! Jeg kjører!
Jeg kjører, ok?
Hei, Siri!
Siri?
Siri!
Det er ingen Siri.
Ingen Siri?
Du ødelegger hele livet mitt, Van!
Den har ikke Internett, men du kan ringe og tekste.
Du, slutt!
Ødelegger du den, får du ikke telefon i det hele tatt.
Jeg kjøpte den lilla til deg.
Liker du i det minste fargen?
Violet?
SÅNN VI SER DET
VI LÆRER OM KARSINOM
SMÅCELLET KARSINOM: ÅRSAKER, BEHANDLING, SYMPTOMER
JEG HAR LUNGEKREFT, HVA NÅ?
Du, Jack?
Jack?
Kan du bli med på morgenmøtet?
Vær så snill?
Det er meningsløst tidsforbruk.
Takk. Ok, la oss sjekke hvordan det går med våre ukentlige mål.
Ja? Harrison, vil du begynne?
Du startet ditt nye treningsregime på din kule, nye Apple Watch.
Han får en Apple Watch. Jeg får denne.
Ingen Insta. Ingen TikTok. Ingen emojier.
La meg snakke med Van og se om vi finner en løsning.
-Vil du det? Lover? -Ja.
Når? I dag? Det må være i dag.
Jeg skal gjøre mitt beste. Ok.
-Glad i deg, Mandy. -Deg også.
-Harrison, hvor mange skritt... -Det må være i dag.
Kan jeg få snakke med Harrison?
Takk.
Harrison, hvor mange skritt gikk du i går?
-Fire hundre og sekstisju. -Ok.
Kiloene kommer til å rase av.
Hvorfor er jeg den eneste med et treningsregime?
Vi er ikke overvektige.
-Jack! -Jeg sier et objektivt faktum.
Så, Harrison... I går var en veldig god start,
men jeg tror vi kan slå det i dag.
La oss prøve tusen skritt, ok?
-Klart. -Ok.
Og, Violet, du skulle ha
en samtale med tre minst setninger med en ny på jobb.
Jeg snakket med Tiff i går.
Og hun er helt enig med meg om denne flipptelefonen.
Det er flott, men husk det skulle være en ny person
som du ikke har snakket med ennå. Husker du det?
Ok.
Jack, du skulle se til faren din
-og se hvordan han føler seg. -Han har kreft. Så ikke bra.
Det var derfor du skulle kontakte ham...
Latterlig. Jeg er 25 år gammel...
Da vi flyttet inn i leiligheten,
ble vi enige om konkrete mål.
Kontrakten min sier jeg må betale regningene mine. Gjort.
Jeg må få og beholde en jobb.
Gjort, på en måte.
Og jeg må få venner, som er et pågående arbeid...
Det er flotte ting,
-men vi må følge målene våre. -Farvel.
-Jack! -Samme det.
Mandy, du må ringe Van nå.
Jeg hater denne dumme telefonen.
Hallo.
Hei, Violet.
Vet du hva jeg heter?
Det står på skjorta di. Min også.
Julian. Hei, Julian.
Ha det, Violet.
Vent.
Jeg må bare si en setning til til deg.
Ja.
Julian, hva er favorittfargen din?
Fiolett.
-Ja. -Hva?
Og det er Spanakopita fra den sjappa nær UCLA.
-Du! -Og vent.
Deilige rekedumplinger
fra et tilfeldig kinesisk sted som så ganske anstendig ut.
Dette er sprøtt.
Hva er alt dette?
Dette er et tydelig forsøk på å minne deg på hvor høyt jeg elsker deg.
Skal til Berkeley om to uker for å gå ut i praksis.
Jeg vil at du skal flytte med meg.
Du vet at jeg ikke kan gjøre det.
Jeg har et intervju til deg for en praksisplass
på nevrologisk avdeling ved UCSF.
-Hva snakker du om? -Dr. Ghaderi.
Søk på henne. Hun er en superstjerne i autismeforskningen.
Ok.
Praktikantene hennes kommer inn på Berkeley.
Fy søren.
Hun er berømt.
Hvordan klarte du det?
Jeg ba drittsekkfaren min om en tjeneste.
Nok et bevis på min kjærlighet.
Du skulle ikke ha gjort det uten å snakke med meg først.
Ja, jeg vet det.
Dette vil gi deg referanser.
Du er talentfull og genial.
Ikke tenk lavt om deg selv på grunn av ett MCAT-resultat.
Jeg vet hvor mye du bryr deg om dem.
Men det var aldri ment å være langsiktig.
Og dette vil forandre livet ditt.
Prioriter deg selv.
AKTIVITET - TOTALT ANTALL TRINN - 57 TOTAL AVSTAND - 0,03 KM -TRAPPER - 1
Hva er det du gjør?
Hvis du fortsetter å trykke A1 nok ganger,
hører du en liten lyd, og så trekker du i spaken.
Bang!
Er ikke det å stjele?
Det skader ingen. Vil du ha litt?
Ok.
Jeg er A.J., 303. Hva heter du?
Harrison, 203.
Kult! Vi bor rett over deg.
Gjør dere?
Ja, vi hører at du roper mye.
Violet kan bli høylydt iblant.
Bor du med en señorita? En dame?
-Ja. -Du har det på stell.
Er det en Apple Watch?
-Ja. -Kult.
Den skal telle skrittene mine.
Jeg har ikke gått så mange. Det er vanskelig.
Kan jeg prøve?
Klart.
NYLIGE FREMSKRITT I SMÅCELLET KREFTBEHANDLING
Jack, se her.
Ett klikk rett fra bokomslaget til inventarsiden. Jack?
Det kan være et genetisk element i dette.
Bestemoren min hadde det. Søsteren hennes. Pappa.
Jeg kan være neste.
Hva? Hva er det du...
-Jeg må gå. -Hva? Jack!
Vi presenterer rettelsene for Austin om to timer.
-Hvor i helvete skal du? -Jeg prøver å redde to liv.
Travertin får jobben gjort, men ekte skifer er fortsatt nummer én.
Jack! Hva gjør du her? Marcus.
Du går glipp av et stort møte på jobben, og du er på prøve.
Du ga meg unøyaktig og ufullstendig informasjon om kreften din.
-Kreft? Lou. -Det er ingenting.
Ikke ingenting.
Det er småcellet karsinom. Det er ekstremt alvorlig.
Å, herregud. Hvor ille er det?
Han har et sted mellom 30 % og 50 % sjanse for å overleve.
-Herregud! -Det er 50 %.
Ikke nødvendigvis. Under sjekken,
fant de mutasjoner i kromosomet ditt?
-Jeg vet ikke. -Tap av funksjon i RB1-genet?
-Jeg vet ikke. -Hvordan vet du ikke dette?
Hør. Jeg har en avtale hos onkologen min i morgen.
Kan du ikke bli med?
Ok. Bra. Jeg har mange spørsmål til denne fyren.
Hva om vi starter med tre? Ok?
Hvis du blir med, er det regelen. Tre spørsmål.
Han er en berømt lege. Tiden hans er verdifull.
Vi er der bare for å lytte. Greit?
Ok.
-Hei. -Hei.
Takk for at du kom. Jeg vet hvor opptatt du er.
-Er alt i orden? -Ja.
Violet fortalte meg om telefonsituasjonen.
Hun er ganske opprørt.
Jeg kan godt være skurken. Jeg er vant til det.
Ja. Jeg tenkte bare at
det kanskje finnes en måte utenom å ta hennes autonomi,
men hvor vi likevel kan følge med.
Det finnes apper som overvåker telefonbruken.
Jeg har prøvd dem. Hun bare sletter dem.
Kanskje hun kan beholde telefonen på betingelse av
at hun ikke sletter dem.
Aner du hva som kunne skjedd med henne på den Bumble-daten?
-Hva drittsekken kunne gjort med henne? -Ja.
Jeg er enig i at hun burde ikke være på Bumble.
Men vi jobbet jo sammen.
Det var en ganske massiv beslutning du tok.
Du snakket ikke engang med meg først. Det var ganske respektløst.
Jeg mente ikke å være respektløs.
Jeg bare...
Violet er søsteren min. Jeg må beskytte henne.
Noen ting kan ikke være en gruppebeslutning.
Uansett, jeg må på et møte, så kanskje vi kan snakke om det senere.
Klart.
Beklager. Gikk jeg glipp av møtet?
Hvordan gikk det?
De sa at programmet vårt var genialt, og at vi er genier,
og de gir oss en stor bonus.
Er det sarkasme?
Ja. Det var sarkasme.
-Jeg er ikke flink med sarkasme. -Hør her.
De er i ferd med å droppe programmet
og få en konsulent til å lage et nytt.
Det ville bare bevise hvor dumme de er.
Vet du hva, Jack? Jeg liker deg.
Det gjør jeg. Du er begavet som pokker.
Jeg trodde til og med at vi kunne være venner.
Men akkurat nå...
Jeg er så sur for at vi ble partnere på dette prosjektet.
Alt handler om deg. Alltid.
Du tar æren som om jeg ikke gjorde noe.
Om noen kritiserer noe, syter du bare.
Det er jeg som må ta støyten.
Du bryr deg bare om deg selv.
Jeg vil ikke være arbeidsløs akkurat nå. Det er vanskelig der ute.
Jeg gikk glipp av møtet fordi faren min har kreft.
Svarte ta, Jack.
Han kan dø. Jeg trenger dette for å forsørge meg selv.
Jeg kan heller ikke være arbeidsløs.
Så la oss jobbe hele natten. Vi gir jernet. Hva sier du?
Kan vi bestille Zankou?
Igjen?
Jeg tenkte vi skulle gå for sushi. Få litt variasjon.
Jeg liker Zankou.
Greit, Jack.
Greit.
Mrs. Holden er kjip.
Jeg skal skrive 100 ord om den amerikanske revolusjonen,
men hvem bryr seg om en dum krig som skjedde for 800 år siden?
Det skjedde for 245 år siden.
Det kjenner jeg til.
George Washington krysset Delaware-elven i julen
under en storm som reddet våre tropper fra rødjakkene.
Han hadde 2400 mann under sin kommando.
Og det var så mye is i vannet at det nesten var umulig å krysse.
Passordet var "Seier eller død".
Du er jo et geni.
Takk.
Syns du jeg er sykelig overvektig?
Hva er det?
Feit, antar jeg.
Du ser normal ut.
-Gjør jeg? -Ja. Du skulle truffet onkel Victor.
Han er feit. Han er som en hvalross.
Er du sulten? Vil du ha noe å spise?
Ja!
-Jeg møtte min Joel. -Jaså?
Han heter Julian, han leverer pommes frites,
har masse kule tatoveringer,
og vi hadde en samtale på tre setninger.
Tror han kan være den rette.
Det høres bra ut, Vi, men du må virkelig...
Treffe ham igjen. Han leverer ikke igjen på to uker.
-En evighet. -Ikke lenge.
Jeg kan selge mer pommes frites.
Eller kaste noen bokser når John ikke...
-Det er ingen god idé. -Hva om han vil sende meg en DM?
-Jeg trenger mobilen. Snakket du med Van? -Ja.
Jeg tror han trenger å se mer modenhet og vekst
-før han... -Du er ubrukelig!
Julian er en vandrende damemagnet. Jeg må ha mobilen min!
Hallo?
Sir, hva gjør du her bak?
-Ingen var her... -Du kan ikke være her. Kun ansatte.
Min far er Lou Hoffman, og jeg leter etter journalen hans.
Jeg vil gjerne se den, takk.
-Du må dra. -Jeg kom tidlig,
så jeg kunne stille legen noen spørsmål før møtet begynner.
Så du har oppvarmingspørsmål?
-Ja. Akkurat. -Ja.
Det er ikke en greie. Nå må jeg ringe vaktene.
Dette er alvor.
Han har kreft.
Dette er en kreftklinikk. Alle har kreft.
Sir!
Sir! Gi meg...
-Sir! -Gi meg journalen!
Og så er det Violet.
Hun vil så desperat være normal.
Men kommer det fra innsiden,
eller er det slik Instagram forteller henne
at livet hennes skal se ut?
Jeg vet ikke.
De tre har lært meg så mye.
Og hvis du kunne destillere det du har lært av dem
til ett viktig punkt, hva ville det være?
Jeg tror jeg begynte med å tenke at jobben min
var å hjelpe dem å passe inn i verden.
Skjønner du?
Men jo mer jeg har vært der,
jo mer innser jeg at jeg ikke ønsker å få dem til å forandre seg.
Jeg tror det handler mer om å finne ut hvordan man bedre forstår dem.
Mandy, når du snakker om disse tre unge voksne, lyser du opp.
Arbeidet du gjør med dem, er viktig.
Hvis jeg tilbyr deg denne praksisplassen, må du begynne om to uker.
Er dette noe som du er villig til å forlate?
Jeg har lest om deg.
Og hvordan du forlot din kommende forfremmelse ved Columbia
for en forskningsstudie ved UCSF
som ingen hadde noe tro på.
Du forlot komfortsonen din.
Du tok en sjanse.
Og nå gjør du noe av det viktigste autismearbeidet i landet.
Dr. Ghaderi, jeg lærer allerede av deg...
Så jeg antar
at svaret på spørsmålet ditt er... ja.
Jeg kan begynne om to uker.
Greit. La meg tenke på det.
Lou, før vi bestemmer neste skritt, vil jeg utføre en biopsi.
Røntgen viser betennelse på lymfeknuter på venstre side,
og vi vil utelukke at det er kreft.
-Det setter deg i stadium tre... -Han er der alt.
Nei. Stadium to.
Hva med lymfeknutene under diagnosen?
-Det endrer ikke stadiet fordi... -Jeg er uenig.
Lymfeknuter under kragebeinet.
Det er ikke avgjørende for stadiet.
-En studie sier at det er det. -Jack!
Har du lest studien fra Johns Hopkins?
Ja. Har du?
-Snart. -Jeg hadde satt i gang.
-Unnskyld meg, men... -Jack.
-Kanskje vi bør finne en ny time. -Jack, du må slutte.
-Jeg er på mitt andre spørsmål. -Gå ut.
-Leter etter grunnleggende informasjon. -Vær så snill. Gå ut, nå.
Ok.
Men vi må spørre en annen lege.
Er du ok?
Jeg ble kastet ut, og nå kan jeg ikke få alle fakta,
og når jeg ikke får fakta, blir jeg veldig engstelig.
-Hvorfor kastet de deg ut? -For å stille for mange spørsmål.
Jeg vet at han bare er en pasient for deg, men han er faren min, og jeg...
Du er redd.
Bra.
Stille spørsmål.
Bra.
Jeg har sett mange folk komme og gå.
Men én ting legger jeg merke til mer enn noe annet.
Pasienter med en talsmann gjør det bedre enn pasienter på egen hånd.
Fortsett å stille spørsmål.
En talsmann.
Talsmann.
Eva-Tommy.
Ewatomi.
-Har aldri hørt dette navnet. -Det er nigeriansk.
Da jeg møtte deg, trodde jeg du var en veldig uhøflig person, og det er du.
Men du bryr deg også.
Samme til deg.
Hvem bestilte pommes frites? Vi fikk nettopp en forsendelse.
Hei, du må ta med disse tilbake. Jeg bestilte dem ikke.
Noen gjorde det.
Hei, Julian!
Hei, Violet.
Jeg får ikke plass til noe annet i fryseren.
Bra noen er glad for å se meg.
-Jeofford, la du inn en ordre? -Nei.
Leser du Cassandra Clare? Skyggejegerne?
Susan Miller sier jeg må møte noen med felles interesser.
Jeg har fullmåne i Fiskene ved ti grader i mitt sanne kjærlighets hus.
Sanne kjærlighet?
Hva med enhjørninger? Liker du dem? De er favoritten min.
Hvem liker ikke enhjørninger?
Vi liker begge enhjørninger.
Violet, kan du gå tilbake til stasjonen din?
Jeg sjekket igjen, ingen bestilte noe.
Beklager, jeg drar bare dit jeg får beskjed.
Seriøst?
Sees senere, Violet.
Kom an! Vær så snill?
BUDBILSJÅFØR: JULIAN - (818) 555 0198
Hvordan går det med deg?
Hva?
Med kreften. Hvordan føler du deg? Følelsesmessig.
Jeg prøver å takle det.
Men takk, Jack. Takk for at du spurte.
Ok.
Du trenger noen til å kjempe for deg.
Jeg skal være talsmannen din.
Jeg er din talsmann, Jack.
Jeg er faren din.
Og alt du trenger å gjøre, er å fokusere på deg selv.
Jeg skal bekymre meg for meg.
Ok?
Vil du ikke ha svanen?
Selvsagt vil jeg det.
Jack, vent.
Jack, kan du vente?
Du kan ikke gå ut av dette møtet.
Du må respektere meg, Jack.
Jeg vet ikke hvordan jeg ellers skal si det. Jeg bare...
Du må respektere meg.
Jeg spurte min far hvordan det går med kreften.
Gjort.
Hvordan føltes det?
Ikke forferdelig.
Rich på jobben vil kanskje være venner, men foreløpig uklart.
Jøss, Jack.
Hva er det?
-Den er min. Ikke rør den. -Ok, kveldssjekk.
Violet? Er du her? Harrison, la meg se skrittene dine.
Harrison, du har 6500 skritt!
Det er fantastisk.
Det er utrolig. Jeg er så stolt av deg!
Faktisk, Mandy...
Mandy! Jeg fikk nummeret til Julian.
Ga han deg nummeret sitt?
Det var på pakkseddelen. Jeg finner ut hva jeg skal skrive.
Slettes ikke skummelt.
-Ikke skriv før vi har diskutert det. -Det kan være litt sent.
-Violet. -Hei, Van.
Jeg tekstet deg fem ganger. Hun må skrive tilbake.
Si ifra når du kommer hjem fra jobb på bussdager.
-Vi jobber med det. -Ellers får du ikke telefon.
Si til broren min at jeg ignorerer ham.
-Jeg hører deg. -Hva?
-Violet. -Hva? Var det et ord?
JOEL - VI MÅ SNAKKE. JEG RINGER SNART.
Violet, ingen ignorering.
Han kan ikke høre deg.
JEG ER NEDENUNDER.
-Var det et ord? -Jeg trenger et øyeblikk. Beklager.
-Det er ikke slik man ignorerer. -Var det en lyd?
Jeg hører ingenting i det hele tatt.
NY PERSONLIG REKORD 7000 SKRITT! - GRATULERER!
Hun kan ikke høre deg.
-Dette er veldig... -Harrison, hvor er Apple Watchen din?
Vent, hvem er det?
Jeg vet ikke.
-Hei. -Hei. Jeg tror denne tilhører deg.
Hei, A.J.
Dere bor ovenpå, ikke sant?
-Ja, hvem er du? -Jeg er Mandy, Harrisons hjelper.
-Ok. -Er alt i orden?
Hvis du så mye som ser på min sønn igjen,
skal jeg få deg arrestert. Skjønner?
Arrestert? Unnskyld meg.
Jeg vet ikke hva som skjer her, men godtar ikke at en 25-årig raring
vanker med sønnen min.
-Er det forstått? -Forstått.
Men jeg kan forsikre deg om at Harrison ikke er raring.
Jeg sa det jeg trengte å si. La oss dra, A.J.
A.J.!
-Det var det vennskapet. -Jack, vær så snill.
Harrison, jeg kommer straks tilbake, ok?
Bare et øyeblikk.
Hva gjør du her?
Faren min hørte fra dr. Ghaderi.
Hun elsker deg. Du fikk den.
Du fikk praksisplassen.
Tekst: Benjamin Sveen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg