EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
Er dette det nye lykkestedet vårt?
Ja, siden vi hadde problemer med det forrige.
KINESISK RESTAURANT
Dette er lykkestedet vårt!
-Ja! -Ja!
Hva driver dere med?
Dette er mitt rom.
Stikk, nå.
Hei! Hvem er du, eikenøttgutt?
Ikke kødd med oss.
Vet du hvem jeg er?
Klippet han meg?
Ikke Ryus ultra-pompadur igjen!
Neste gang blir det halsen.
Funbari-bowling!
Den stengte, siden det ikke var mange kunder i forstedene.
Det er det beste fritidsstedet i Funbari Hill!
Vel? Er ikke dette det beste lykkestedet?
Kraftslag.
Du kan virkelig…
Ryu…
…vet ingenting om å velge det lykkeligste stedet!
Hva er galt med dette?
Burde ikke lykkestedet være et sted
som nærer hele sjelen vår,
et pusterom?
-Ryu! -Ryu!
Jeg fant det!
Lykkestedet mitt!
Unge dame! Vær lykkestedet mitt!
For et rart hår.
Du ble vel ikke forelsket ved første blikk, Ryu?
Hold kjeft!
En mann slåss med hjertet.
Hei, verdiløse krek!
Følg etter henne!
-Ok! -Ja, sir!
Jeg lurer på om dette er bra nok.
Skal du virkelig kjøpe et nytt et til ham?
Hva annet kan jeg gjøre? Jeg brakk tresverdet hans.
Forresten, kan du låne meg penger?
Jeg glemte lommeboka hjemme ved et uhell.
Jeg må vel det.
Beklager, Manta!
Bli med hjem til meg! Jeg betaler deg tilbake.
Hjem til deg?
Her er det!
Bor du alene i et så stort hus?
Husleien må være enorm!
Nei, jeg bor ikke alene.
Og husleien er 1000 yen.
Tusen yen?
Jeg er hjemme.
Anna?
Hvorfor så lang i maska?
Har du et problem?
Det er bare at du sa:
"Jeg er hjemme." Det betyr…
Faren din lar deg ikke bo sammen med ham!
Er du fortsatt her?
-Ryu "Tresverd". -Ryu "Tresverd".
Det er deg!
Hvorfor er du her?
Han er forloveden min.
Dere lever i synd!
-Ryu! -Vent på oss!
Sverdet!
Jeg kommer ikke over det.
Jeg kan ikke tro at dere bor sammen.
Hva snakker du om? Det er ikke bare oss to.
Hva?
Mester Manta! Velkommen!
Å, Amidamaru!
Og det er ikke bare ham heller.
Du hørte vel hva husleien er?
Husleien?
Hvis et så romslig hus koster 1000 i husleie,
må det ha skjedd noe galt her.
Du mener ikke…
Stedet er hjemsøkt.
Det kommer ikke noe godt ut av å leie et billig sted.
Ikke at det er noe problem for oss!
Et par som begge ser spøkelser.… Det er på tide at vi drar hjem!
Ha det!
Den jævla ungen med hodetelefonene!
Han har knust hjertet mitt!
Pokker!
Så drep ham!
Er det noen der?
Jeg har ikke noe imot å drepe ham hvis du vil!
Hvem er du?
Ikke vær redd!
Jeg er glad for å endelig finne en venn med et felles mål,
etter 600 års ventetid!
Ikke kødd med meg, drittsekk!
Tokageroh vil bare samarbeide med deg!
Ok, min venn?
Hva skjer der inne?
I dag feirer vi min gunstige oppstandelse!
Fortsett å komme med mat til festen.
Ingenting slår å ha en kropp av kjøtt og blod.
Er det bare meg, eller er det noe rart med Ryu?
Ja.
Nå som jeg har fått tak i en fin kropp,
kan jeg endelig ta hevn!
Jeg kommer for å ta deg, Amidamaru!
Hva var det?
Hei, du.
Har du hørt om et sverd kalt Harusame?
Mener du sverdet
som er på bymuseet?
Dere må dra på en liten utflukt dit
og ta med Harusame tilbake!
Vent litt, sjef!
Hva med det du alltid sier, Ryu?
Foreldrene dine blir triste av stjeling, så vi må ikke gjøre det.
Du er ikke deg selv i dag, Ryu!
Selvfølgelig ikke.
Jeg er en banditt.
Det er jobben min å stjele.
-Kraftslag! -Kraftslag!
Hvis dere ikke henter Harusame nå,
dreper jeg resten av dere!
Vi gjør det med én gang!
Jeg må si det til Yoh og de andre, fort!
Hei, du.
Jeg kan dessverre ikke tillate det,
Manta Oyamada.
Hvordan vet du hva jeg heter?
Det har sine fordeler å være ånd.
Jeg ser alt du har hatt med Amidamaru å gjøre.
Men tenk at du kom hit.
Du har gitt meg det perfekte agnet
for å sende ham til fortvilelsens dyp.
Manta!
Hvorfor føler jeg meg så urolig?
Det er bare fantasien.
Det er det ikke!
Det du følte,
var en advarsel fra stjernene.
Glem det! Gi meg litt privatliv!
Vi må
finne Manta, så fort vi kan.
Det er ikke nødvendig.
Jeg har kommet til dere i stedet!
-Manta! -Ikke våg å komme nærmere.
Prøver du deg, brenner vi ned huset.
Jeg vil bare ha én ting.
Hevn over deg, Amidamaru!
Det ser ut til at denne fyren
bærer nag for at jeg klippet av ham håret!
-Hva? -Idioter.
Han er besatt av noen.
Kan du ikke vise oss det stygge trynet ditt?
Pass munnen din.
Vet du hvem du snakker til?
Jeg stjeler alt som kan stjeles.
Den store banditten som dreper gråtende babyer.
Jeg heter Tokageroh!
Ikke drit i buksa, drittunger!
For et teit navn.
Kjenner du ham?
Hvem er du?
Ikke spill dum!
Jeg er lederen av en gruppe banditter som du drepte for 600 år siden!
Er det sant?
Avskum som deg er ikke verdt noe!
Hva?
Husker du meg virkelig ikke?
Hvordan våger du å glemme meg!
Ville det ikke vært synd om noe skjedde med denne gutten?
Ikke egentlig.
Tuller du?
Jeg bryr meg ikke om hvem du er,
bare sett fra deg Manta og stikk!
Ikke vær dum!
Jeg skal ta deg, akkurat som jeg skal ta Amidamaru.
Hva?
Jeg vet ikke hvorfor du er ute etter meg,
men hvis du prøver å skade Manta,
tar jeg deg før du vet ordet av det.
Store ord!
Kan du ta denne kroppen?
Du tyr til alle slags skitne triks.
I så fall
må jeg ødelegge det misunnelsesverdige våpenet ditt.
Bare prøv.
Du kan ikke gjøre det, Amidamaru!
Det sverdet er…
Hold kjeft!
-Manta! -Kom igjen, ditt svin!
Yoh!
Amidamaru! Åndens flamme!
Kom igjen! Sjeleforening!
Amidamaru!
Han falt for det!
Det er Harusame!
For sent!
Tokage Kenpo!
Nukiuchi!
For en overraskelse.
Den kan ikke ha vært lett å unngå!
Pokker!
Hvordan har du Harusame?
Jeg visste at jeg ville trenge det for å ta deg!
Harusame er et symbol på mitt vennskap med Mosuke!
Det er en fornærmelse at en skitten tyv som deg tar på det!
Det er det som gjør det så bra!
Ingenting kan gjøre deg mer fortvilet
enn å drepe mesteren din med det dyrebare sverdet ditt!
Det er slik Tokageroh gjør det.
Kan vi unnslippe denne knipen?
Nei.
Sett vertskroppen ute av spill,
forlat gisselet
eller ødelegg Harusame, hans måte å angripe på.
Velg en av mulighetene,
ellers vinner du aldri.
Hva blir det til?
600 ÅR SIDEN
Det stemmer!
Kødder dere med avlingene våre igjen, er dere døde!
Din idiot!
Har du ødelagt sverdet jeg laget til deg igjen?
Det var for skjørt!
Kan du ikke lage et brukbart sverd neste gang, Mosuke?
Jeg trenger stål for å smi et bra sverd!
Hvis du vil ha et ordentlig et,
gå til slagmarken i fjellene og stjel et!
Mosuke!
Ikke stirr på meg.
Jeg skjønner hva du føler.
Jeg endte også opp der
etter at foreldrene mine ble drept av banditter.
Du vil ikke synke til deres nivå.
Beklager at jeg vekket vonde minner.
Det er ikke det jeg mener.
Få deg litt søvn, din tosk.
Jeg skal lage et sverd til deg i morgen, et jeg har holdt tilbake.
Utrolig!
Så dette er mitt nye sverd!
Amidamaru,
bli Japans beste kriger, ok?
Hvis den beste krigeren i Japan bruker mitt sverd,
blir jeg glad!
Ja! Men hvor kom dette fra?
Ikke si det!
Det gode stålet du brukte til å lage det…
Ikke tenk på det.
Fars kjøkkenkniv er født på ny.
Jeg har tro på at du kan beskytte oss alle med det.
Greit.
Jeg skal gjøre det!
Jeg skal bruke dette til å bli den beste krigeren!
Pokker! Det er ikke regnsesong ennå! Hvorfor må det regne?
Ser ut som du har litt av et problem.
Sånn, ja, fortsett å lide!
Jeg visste svaret fra starten av.
Buddha-sjokkbølge!
Harusame!
Du!
Er ikke dette det dyrebare sverdet vennen din ga deg?
Det er det.
Men et sverd er ikke det eneste verdifulle Mosuke ga meg.
Det var også viljen til å forkaste det for en venns skyld!
Slik Mosuke ofret et minne fra faren sin for å lage sverdet!
Du taper, Tokageroh!
Hva sa du?
Stjeling varer bare et øyeblikk.
Men beskyttelse varer evig.
Amidamaru ga alt for vennen sin.
Det gjorde ham sterk.
Dette er tross alt en mann som ventet 600 år på vennen sin.
Gi opp og forlat kroppen.
Du har båret nag i seks århundrer.
Du må være utslitt!
Ikke faen!
Om du tror jeg gir meg så lett, tenk om igjen.
Skjønner du fremdeles ikke at du har tapt?
Selv med Ryu "Tresverd"!
Hei!
Jeg orker ikke mer.
Jeg orker ikke å se min pålitelige Ryu
bli redusert til en drittsekk!
Kraftslag!
Jeg glemmer det aldri!
Det var ikke plass til oss i samfunnet,
men Ryu tok oss inn
for å lete etter lykkestedet sammen!
Vi er kompiser, er vi ikke?
Ryu har venner han kan stole på og som stoler på ham.
Hvis du hadde det,
ville du ikke endt opp sånn.
Venner?
Venner…
Ikke få meg til å spy.
Jeg stoler aldri på venner.
Det er å stjele eller å bli stjålet her i denne verdenen.
Du kan ikke stole på andre enn deg selv!
Hei, Amidamaru!
Besett ham igjen, og drep deg selv!
Ellers gjør jeg ham til en av oss!
Ti stille.
Hvis du skal gjøre det, gjør det!
Bryr du deg ikke om hva som skjer med ham?
Hvis du dreper den kroppen,
blir sjelen din utvist med makt.
Da slår jeg deg rett ned i helvete!
Jeg er ikke bløthjertet, som Yoh.
Jeg er ikke redd for helvete!
Amidamaru, ånden min kan aldri forlate denne verdenen
før jeg ser ekte frykt i øynene dine!
Hvorfor hater du meg?
Du tok utallige liv i din tid.
Jeg bryr meg ikke om dem. Jeg ville bare holde meg i live!
Jeg er oppkalt etter firfislen, som kapper av seg halen for å overleve.
Jeg spiser min mors kjøtt om det er det som må til for å overleve!
I hungersnøden ofret moren min seg selv,
slik at jeg kunne leve.
Hun kalte meg Tokageroh,
så jeg skulle gjøre alt i min makt for å overleve.
Tokageroh…
Jeg kunne ikke miste livet jeg hadde, for jeg spiste min egen mor!
Det vil knuse hjertet ditt å drepe ham!
Da får jeg endelig hevn.
Amidamaru!
Det holder med den triste historien din!
Det rettferdiggjør ikke å stjele fra andre.
Anna!
Jeg skal sende denne håpløse idioten ned til helvete selv!
Nei.
Hvis du sender ham til det hinsidige slik,
hvem skal redde ham?
Hei! Hva tenker du?
Det er en sjamans jobb å redde sjeler som ikke er reddet.
Men…
Han følte et så stort ansvar for å leve videre
at han ikke klarte å stole på andre.
Derfor kunne han ikke tilgi Amidamaru, som ble sterk for vennens skyld.
Venn?
Tillit?
Ikke få meg til å le.
Jeg vil bare ha hevn!
Så besett kroppen min.
Skad meg så mye du vil.
Hva med deg, Yoh?
Ånder kan bare gå videre
når de ikke lenger angrer på noe i denne verdenen.
Hva sier du, Tokageroh?
Kom igjen. Besett meg!
Hva gjør du, Amidamaru?
Jeg forstår ikke dette!
Hvorfor gjør du dette for en stakkarslig tyv, mester Yoh?
Beklager. Kan du være stille et øyeblikk?
Nå, Tokageroh.
La meg redde deg.
Er du seriøs?
Hvis du dør, klarer vi ikke å redde Amidamarus sjel.
Ta det med ro.
Jeg skal løse dette uten at noen blir skadet.
Du kan slappe av, Anna.
Noen?
Jeg takker ja til tilbudet ditt!
Jeg skal ta kontroll over kroppen din
og kutte den i biter!
Mester Yoh!
For en tosk!
Han har gitt meg kroppen sin, bare for at jeg skal drepe ham!
Nei!
Den idioten!
Han ga ham virkelig kroppen sin!
Hvorfor lot Yoh Tokageroh kontrollere ham?
Ikke spør meg, din idiot!
Hvis Yoh dør,
er det din feil!
Min feil?
Vent, gråter hun?
Pokker. Jeg kan ikke tro det.
Hvordan kan han
å gjøre noe så ekstremt for min skyld?
Pokker! Hva er galt med meg?
Hva er denne følelsen?
Anger.
Den egentlige angeren, som mester Yoh snakket om, Tokageroh,
var ikke hevn over meg.
Det du vil ha,
er den indre freden som kommer fra å stole på noen.
Fred?
Følelsen du bare har opplevd én gang før,
for moren din.
Hva vet du om meg?
At du er en sterk mann.
Hva…?
For å oppfylle din mors ønske,
fokuserte du kun på å overleve.
Du stolte bare på deg selv og ingen andre.
Det var grusomme tider.
Hadde jeg ikke hatt Mosuke som venn…
Hvem vet hva slags liv jeg ville fått?
Amidamaru!
Nå forstår jeg.
Hat avler bare hat.
Ekte frelse for en ensom sjel som deg
måtte komme fra å stole på en annen.
Så ved å stole fullt og helt på deg
vekket Yoh tilliten som slumret i ditt hjerte.
Mener du at fra det øyeblikket jeg besatte ham,
hadde han beseiret meg?
Nettopp.
Utrolig! Yoh forutså alt det.
Selvfølgelig ikke!
Han antok det uten bevis!
Fordi han er bløthjertet!
Vil du ydmyke meg?
Jeg må legge til noe i spesialkurset ditt!
Nå er hun normal igjen!
Ryu! Går det bra?
Hold ut!
Ryu!
-Ryu! -Ryu!
Folkens!
Vi var bekymret for deg!
Venner?
Ja.
Dumplinger smaker godt fordi du deler dem.
KINESISK RESTAURANT
Bare vent, Yoh Asakura.
Du har like store sjanser som en mark mot mine nye krefter!
Jeg, Tao Ren, skal herske i sjamankampen!
Tekst: Stine Alslie Dybdal