- Nødtelefonen, hva gjelder det? - Det feiler mannen min noe.
Bevar roen, frue. Hva feiler det din mann?
Han verken snakker eller lytter, han bare går ut i skogen.
- Har han gått i søvne før? - Nei, aldri.
Prøv å holde deg rolig.
Nødtelefonen, hva gjelder det?
Jeg vet da faen hva som står på, men noen må komme hit og se denne galskapen.
- Nødtelefonen. - Jeg tror at noen prater med meg.
- Jeg hører en stemme. - Er det noen hos deg?
Nei, det er ingen her.
Jeg er innestengt på rommet mitt. Noe sperrer døra.
Kan du beskrive det?
Nei, det kan jeg ikke.
- Hvor mange er de? - Tja, seks eller sju nå.
- Hva gjør de nå? - Bare står der og stirrer på den.
- Skal jeg hente pistolen min? - Nei, ikke gjør det.
DAG 01: NEDSTENGNING
FAEN TA HELE RUKLA
SLUTT
Kom igjen.
Sjekk at mobilen er avslått, og ikke på lydløs. Takk. Kom igjen...
Klokka går fra nå, folkens. Dere har én time på dere.
- Jeg må på do. - Neppe, Jake.
Kan du sende den til Lizzy?
Hva har du der?
Les den høyt.
'Vil du se på Netflix og kline hos meg? LOL.'
Ok, du skrev ikke det. Jake, hvorfor gjør du deg til?
- Det var ikke meg, det var henne. - Jeg er ikke en 'henne'!
Nok prat. Jobb videre, alle mann.
Hallo?
Litt saktere, er du snill.
Hva står på?
Hold ut og vent på meg.
La meg se hva jeg kan gjøre. Greit? Ok.
Jeg må ta denne samtalen utenfor.
Rory, du får ansvaret her.
Alle adlyder Rory. Straks tilbake.
Får jeg gå på do nå?
- Hva faen er dette? - Jake, kan du være stille?
Er dere døve? Jeg nekter å late som ingenting bare fordi Johnson gjør det.
- Det er noe stort på gang. - Hvordan kan du vite det?
For det første høres det skapet ut som en megadild... som om det skal eksplodere.
For det andre, så dere trynet på Johnson? Det oste av 'nå braker det løs'.
Fyren har ikke pokeransikt.
- Som vikar ber jeg deg sette deg. - Det er bare på liksom.
Dette er rektors kontor.
Vi vil nå stenge ned skolen.
Vennligst bli i klasserommet om dere fortsatt er i området.
Avvent instrukser. Prøv ikke å forlate skolen. Bli i klasserommet. Takk.
Hørte dere? Hun hørtes ut som Johnson!
- Noe jævlig står på. - Brandon, kanskje? Han samler på geværer.
Jeg vil ikke bli skutt.
Vi burde få mobilene ut av det låste, vibrerende skapet.
Jeg er ikke The Rock, så den gang ei.
Hvorfor tok han med seg de jævla nøklene?
Ja, det stemmer. Den later til å sveve en snau meter over bakken.
Militæret lar oss ikke komme nærmere.
Vi hører deg dessverre dårlig.
Vi kan ikke gå nærmere.
- Carl, er du der? - Ja.
En kar herfra nærmer seg tingen.
Han nærmer seg gjenstanden, og det ser ut som...
Vi kommer ikke nærmere.
Trekk unna, sir. Trekk unna.
- De sikter på mannen med skytevåpen. - Bli der, sa jeg!
Å faen...
Vi henter mobilene.
Ok, her er de.
- Hva gjør du, Rory? - Gjemmer meg for skytteren.
Ok...
Det er neppe en skytter. Jeg har tre tapte anrop fra mamma.
Rart. Hun ringer jo faen meg aldri.
- Ingen vet hvorfor skolen er nedstengt. - Vi bør komme oss vekk.
En nedstengning betyr at det er stengt.
Hysj, jeg ringer mamma.
- Læreren lot oss i stikken. Alle stakk. - Hvorfor svarer hun ikke?
- Du spekulerer. - Om hva? Skolen er nedstengt.
- Hva om det er romvesener? - Det vet du ikke.
Gi deg, du skremmer alle.
HEI, ASH.
Ash.
Herregud.
Hva i helvete?
Helvete.
- På tide å stikke. - Vi aner ikke hva som venter oss der ute.
Utgangen er der ute. Vi vil vel ut av dette?
Hva? Nei.
Vi gjør det fornuftige. Husker dere Johnsons vettskremte tryne?
Han lot oss i stikken. Vi må klare oss selv.
Kanskje kunne han ikke komme tilbake.
Hva faen, jagerfly? Maksimal beredskap, jo! Vi stikker!
Det er ikke trygt der ute.
Det er ikke trygt noe sted. Vi stikker.
KOM NÆRMERE
Ash? Hva er det?
Det er noe der.
Steike.
- Hva er det der? - Jeg vet ikke.
Hva er det for noe?
Det fyller hele gangen.
Betyr det at vi ikke kommer ut?
Faen.
-'Informer myndighetene om gjenstander.' -'Kom dere vekk om dere ser en.'
'Savnede så langt: 4200.'
-'Hører du stemmer, dra på sykehus.' -Folk sier den snakker til dem.
BLI MED MEG
Steike!
- Sånt skal ikke kunne skje. - Du sier ikke det?
Kanskje den transporterer dem.
Må alt du sier, være så innmari nifst?
Kanskje alle er på motsatt side av den?
Hallo? Mr Johnson, jeg vil ikke ha ansvaret lenger.
- Vi leter etter en annen utgang. - Hva med å gå inn i den?
Du er altså en særlingog sprut sprø. Da var det opplest og vedtatt.
Hva prater du om?
Kanskje den frakter oss et sted. Et helt annet sted.
Jeg vil ikke et helt annet sted. Jeg vil bare ut herfra.
Enig med Jake, du er sprut sprø.
Det kan være en utgang her. Kanskje fra doen?
FAEN TA HELE RUKLA
Ash, hva driver du med?
Jeg ville se nærmere på den.
Ash...
Du kan dele alt med meg.
Hva faen var det der?
Jake, vær så snill, la være.
Hva faen var det der?
- Går det bra? - Ja. Du må roe deg ned.
- Ikke rør henne. - Det går bra, Jake.
Vet dere hva? Jeg er ikke med på denne leken.
DYTT
Jeg slåss ikke med jenter.
Hva driver du med?
Gi dere!
- Gi dere! - Brillene mine! Jeg ser ingenting!
Pass på!
Unnskyld.
Ash, gikk det bra?
Unnskyld, jeg ble bare redd. Unnskyld.
De bare...
DU GJORDE DETTE
Unnskyld, det var ikke meningen. Jeg så dem ikke.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg bare forsvarte meg!
HUN LIKER DEG IKKE
Unnskyld!
Alt er min feil.
Ash? Ash, hva gjør du?
Faen.
Rory?
Jake?
Ash?
Kom.
Hei på dere, Martin Midnight her med 'Midnight Buzz',
der vi utforsker det ukjente, det overnaturlige, det uforklarlige
og tvers igjennom underlige fra denne uka.
Velkommen, vi har mye å prate om.
Som dere vel vet, med mindre dere har bodd under en stein, begynte disse tingene,
dere vet hvilke, forskerne ga dem omsider det avsindig latterlige navnet 'dører',
å dukke opp over hele verden for få uker siden.
Og som alle vet, er verden blitt rimelig forskrudd siden.
Mange millioner av våre nære og kjære har forsvunnet.
Og desto fler er antatt døde.
Det desto særere er at noen har vendt tilbake fra hvor faen de nå har vært.
Og 'dørhammerprogrammet'... Det skal tydeligvis tre i kraft i dag.
Hørt om det? Folk har bokstavelig talt meldt seg frivillig
til å gå inn gjennom dørene. Jepp!
Samme greia som får folk til å drepe eller gå fra vettet.
Det er faen meg ikke til å tro.
Jeg vet ikke hva som er teitere. Den støtende betegnelsen 'knockers',
eller folka som synes det er smart å sende sivilister gjennom dørene.
Men vi får vel se de kommende 24 timene. Lykke til, alle frivillige.
Jeg er et livets skjød.
Jeg kan ikke røre meg.
Jeg sitter fast. Ventende.
Evig ventende på en bølge.
Du er en bølge. Du flommer.
Du raser.
Du eksisterer ved å være formløs.
Mens jeg utelukkende eksisterer gjennom min form.
En form du har skapt.
Jeg er sperret, fanget.
Jeg er havets fange.
Jeg venter på at din formløshet skal sluke meg.
Og jeg avskyr det så inderlig.
Det er alt jeg har så langt.
Jeg liker det. Jeg elsker hvor rå du gjør bølgene.
Som om de i milliarder av år bare har formet hverandre.
- Det er uvirkelig. - Stakkars steiner.
Ganske kjipt, egentlig.
De er steiner. Det er deres formål, de har ikke noe valg.
Bekymrer du deg for steinene?
Gjør steinene deg deppa?
Kanskje litt steinterapi? Jeg er en god lytter. Det er jeg faktisk.
- Nei. - Ok. Steinene er hardhauser, som deg.
De er tøffe, sterke. De er selvstendige kvinner, som deg.
- Faseren er satt på 'drep', kaptein. - La oss trene på våpensikkerhet.
Femten dager har gått siden over en million dører dukket opp verden over.
Et verdensomspennende kappløp om å granske dørene er i gang.
Forskningsenhetene har fått kallenavnet:
'DØRHAMMERE'
- Så du vil virkelig ikke bo her? - For dystert og frøsent.
Det er fremtiden. Bare hold deg innendørs.
Hvorfor spør du aldri hvor jeg vil bo?
Hvor vil du bo, Beck? Har jeg nevnt at jeg elsker deg?
- Ikke mens du har vært denne Vince. - Jeg liker heller ikke denne Vince.
- Hvilken Vince liker du? - Spør i vårt nye hjem.
Hei, dørhammere!
- Hvor har dere vært? - Unn ham litt knoke.
- Nå får du prate. - Karene sier huset er noenlunde stabilt.
Stakkars steiner.
Hvor har de holdt ut så lenge?
Jeg vil ikke være en stein.
Jeg vil være en bølge.
Tre kameraer, takk.
- Hvor er Prince? - Nei, fra siden. Ta den fra siden. Nå.
- Herregud. - Jeg har tenkt på det med fuglene.
Du vet når Wiz gjør greia si, og det slår ut kompassene våre?
- Hun gjør det, og de faller fra himmelen. - Det rimer.
- Klar for galskap? - Fikser du dette?
Dere er meg noen søtnoser.
- Har du faseren? - Ja, satt på 'drepe'.
- KT421, hovedkvarteret her. Mottatt? - KT421 her, mottatt.
KT421, dere har grønt lys til å gå gjennom døren.
- Mottatt, det var på tide. - Dere har 12 minutter til å ta dere ut.
Unnskyld, sa du 12 minutter? Astoria-teamet fikk 15, hva er greia?
Astoria-teamet klarte seg ikke.
Du kaster bort tiden, løytnant. Jeg foreslår...
Unnskyld?
Hvorfor får jeg bare faens spansk?
Dørhammerne har 12 minutter på seg til å gå gjennom døren og dokumentere sine funn.
De må ut igjen innen tidsrommet for å unngå permanent 'dørpsykose'.
Ingenting innenfor døren (levende eller ei) kan tas med ut.
Dødelige tiltak må iverksettes for å påse dette.
Hva er dette?
Dørhammere, dere har 12 minutter på dere. Mottatt?
Mottatt. Vi går inn i huset nå.
- Hvorfor er han så jævla irriterende? - Mikken din er fortsatt på, Becky.
Dørhammerne her. Døren later til å trekke ting mot seg.
Enhet K138 nærmer seg døren.
- Denne er diger. - Sa brura.
Jeg vil ikke være en stein.
- Hører dere? - Ja.
Jazz.
- Når kommer tidtakeren? - Ikke mist fatningen. Tre, to, en.
Velkommen.
Ble vi nettopp strålet opp?
- Drømmer går visst i oppfyllelse. - Vi er på motsatt side av huset.
Rommet er blottet for farger. Stilig.
Det er visst ikke samme hus.
- Har rommet blitt større? - Kanskje. Jeg ser tre dører.
- Hvor går vi først? - Fritt for den rosa korridoren.
- Deler vi oss, når vi mer. - Det er neppe så lurt.
- Fett. - Beck, ikke alle har pistoler.
Det er en faser!
Dere har elleve minutter igjen.
Lyset funker ikke.
Symmetrien er ganske rå. Sjekk dette...
HJELP!
Hallo?
Jeg har nok funnet noe.
Dødt løv på gulvet, intet godt tegn.
Skjerp deg, Pat. Dette fikser du.
Lyden stammer visst fra en kvinne.
Hvorfor ser du sånn på meg?
Mulig dørvesen.
Hun fremstår som
svært så virkelig.
Jeg er i et slags rom fullt av blomster.
Hva faen står på?
Unnskyld, har du et navn?
Hvordan kan du ikke huske navnet mitt? Jeg heter Rose.
- Niks. - Ni minutter.
Det er et kjøkken.
Det er kritthvitt.
Ymse gjenstander ligger vendt i underlige retninger.
Tåteflasker står opp og ned.
En vugge.
SE INNI.
Den beveger seg visst av seg selv.
Den er tom.
OMFAVN HAM.
Rommet er innredet i 80-tallsstil.
Fyren har spilt på nasjonalt nivå. Pent! Han var visst shortstop.
Klokka er stilt til tre.
En pussig marmorbyste. Hei sveis!
KOM INN.
Dette rommet er visst prikk likt det forrige.
En tanke fetere. En ølbong for nerder.
Denne bysten ser litt mer melankolsk ut.
Denne klokken står på seks.
Neste rom ligner det forrige.
En liten globus.
Nok en byste, ganske sinna.
Klokken står på ni.
Dette rommet er mørkere og jævla mye nifsere.
Denne bysten har liksom firkantede øyne.
HJELP HENNE.
Du. Du, Rose. Hører du meg?
Kom igjen, hør på stemmen min. Slutt.
Unnskyld, Rose. Slutt, vær så snill.
Kom tilbake.
- Hva faen? - Jeg savnet deg, Patty.
Å faen.
ELSK MED HENNE.
Skal du forlate meg igjen?
Hei.
Har du det bedre?
Blytung morgen.
Det er fortsatt flekkete. Jeg gjør meg ferdig med veggen.
Er du forberedt til doktor Changs time?
Jeg tror han liker oss.
Hallo?
- Alt vel, kjære? - Hold deg unna.
BARE VÆR LYKKELIG.
- Elskling? - Ikke kall meg det.
Hvordan går det, Beck? Har hun det bra?
Hva er dette? Hva er det?
- Har barnet det bra? - Hva?
GRATULERER.
- Hva har du gjort med meg? - Hva jeg har gjort med deg?
- Slutt med en gang. - Slutte med hva?
- Må du sette deg? - Nei! Nei, nei, nei!
- Vi valgte å gjøre dette sammen. - Jeg valgte ikke dette.
Legg ned leken. Dette er latterlig.
Ro deg ned, Beck. Dette kan skade barnet.
Det er døren. Det er døren.
- Døren var for tre år siden, kjære. - Nei. Nei.
Advarsel. Fem minutter igjen.
Herregud!
Hva har jeg sagt om disse? Hvor mange ganger...
Helvete.
Kom igjen.
Trenger du medisinen din? Går det bra med deg?
DET ER EN PIKE!
- Så, så, kjære. - Jeg er ikke din kjære.
Slutt, kjære!
Kjære... Kom igjen, nå.
- Ikke myrd meg med leken. - Det er ingen leke.
Vi valgte dette, kjære. Legg ned leken.
Kom igjen, da.
- Advarsel. Tre minutter igjen. - Det er en faserpistol.
Jeg har gått inn i et nytt rom.
Det er et bilde av meg og Beck her.
Hvem i helvete er du?
Hvem faen er du?
Advarsel. Tre minutter igjen.
HVILKEN VINCE ER DU?
Jeg er i en hallusinasjon som ser ut som Becks og min leilighet.
Det er kopier av meg her, åpenbart vesener skapt av døren.
- Hva kalte du meg? - Den ene kopiene tiltaler meg.
På'n igjen, hva?
- Beck! Jeg får psykosepip! - Du tror du er den ekte Vince?
Du tror du er den ekte Vince! Hvordan kan du være så sikker?
- Advarsel. - Hvem av oss har på seg drakten, smarten?
- Godt forsøk. - Han har rett.
Dette er nok en hallusinasjon.
- Vi er nok vesener. - Nei, neppe.
Det er jo jeg som har drakten.
Som sagt er det jeg som har drakten.
Advarsel. To minutter igjen.
Dette skjer ikke.
KJENN DIN VINCE.
Du...
Bor du her?
- Det er døren. Derfor ser du kopiene. - Kopier?
VELG NÅ.
Hva... Hva skjer?
- Hva skjer? - Se på meg. Vi er i en psykose.
- De er ikke virkelige. - Hold kjeft!
- Hvem er den virkelige Vince? - Se på meg, kjære.
Det er meg. Jeg er virkelig.
Kjære, han lyver. Jeg er virkelig.
Kjære, se på klærne våre.
Hvorfor har du regntøy? Det er sol ute.
Kom igjen, nå. Når har vel døren vært logisk? Hør, nå.
Hør nå, kjære.
- Advarsel. - Gå nærmere.
Gå nærmere.
Hawaiiskjorte og bukser.
Kosebukse og genser.
- Legg ned pistolen, da. - Kjære, legg ned faseren.
Hva sa du?
Kjære, han lurer deg! Jeg er lei for at jeg glemte at det er en faser.
- Du sa at du var gravid. - Hva?
- Hva sa du? - Den dagen på stranden.
Du sa at du ikke ville beholde det, men kjære...
Jeg ba deg beholde det.
Jeg blødde neseblod og blødde på klærne våre. Sjekk genseren din.
Jeg er lei for at jeg presset deg. Lei for at jeg løy.
Jeg er lei for så mye.
Han er den virkelige Vince.
Hørte du? Jeg er originalen.
Beklager, det er ikke personlig.
Advarsel.
Jeg vil ikke være en stein lenger.
Hva? Hva faen...
Det er min tur.
Det er min tur til å være en bølge.
Ok.
Ok, kjære lyttere... Wow...
Det... Hva nå?
Herregud. Det har gått flere uker
siden det ulykksalige dørhammerprogrammet, og vondt har helt klart blitt verre.
Skulle ønske jeg kunne si at dette bare er rart.
Men myndighetenes fadeser er dessverre alt annet enn rart.
Dette er 'storebror ser deg'-samfunnet som vi har svelget rått siden tidenes morgen.
Det som er annerledes,
er at fugler og satellitter nå faller ned fra himmelen.
Værskifter som ikke henger på greip,
og dessuten er halve jordens befolkning forsvunnet.
Åpne øynene!
Naturen digger nok at det er færre mennesker,
men selv er jeg rimelig satt ut.
Er dette engang virkeligheten? Faen!
Faen om jeg vet.
Men det Midnight vet,
er at det bare blir verre, og vi fortjener svar.
Så følg med i morgen, da får jeg en gjest
som har interessante svar til oss.
Dette er Martin Midnight. Vær sprø!
Jeg vet ikke med dere, men dukket en sånn en opp i min hage, ville jeg ringt noen.
Men det beste er at hun ga den et navn.
La oss prate om noe virkelig viktig. Hva døpte hun den?
- Klar? Ferdinand! - Hva? Døren Ferdinand?
Det stemmer. Til alle lyttere, ta dere i vare!
Ser dere en dør, kontakt myndighetene. Ikke nærm dere.
Og for Guds skyld, ikke døp dem! Vær forsiktige, og ring etter hjelp.
Hold dere inne, og i mellomtiden...
LAMAJ
DAG 101
Hei. Jamal Atkins, dag fire. Vi fortsetter.
Hei, kompis.
Hvordan har vi det i dag?
Jeg har det faktisk tipp topp.
Og det er din fortjeneste.
Jeg vet at dette blir en bra dag.
Det burde få deg til å føle deg ganske bra.
Jeg forstår.
Dårlig humør i dag også?
Vi lar ikke det hindre oss i vårt nødvendige arbeid.
Vi har mye fore.
Det prøvde vi i går, uten hell. Vi prøver noe annet.
Ja, vi prøvde det i går.
Jeg vet at du er fra en avansert sivilisasjon, men vi prøvde det.
Vi prøver noe annet.
Kanskje om vi stabler frekvenser,
så kan det være vi får noe annet enn bare støy.
Høres jeg? Hallo, hallo?
Hallo?
Hei.
Hallo?
Nå, da?
Hei.
Hallo?
Hei.
La oss prate.
Steike.
Hei...
- Hører du meg? - Ja, Jamal Atkins.
Personnummer 7655...
- Dæven døtte! - 7682.
- 'Jamal' holder. - Hei, Jamal.
- Hei... - Venn. Jamal. Venn.
Du...
Kan du prate med kameraet? Kan du besvare noen spørsmål foran kameraet?
Kan du fortelle kameraet hvem du er?
Jeg er din venn. Hvordan har du det?
Jeg har det faen så bra.
Kan du si meg
hvor du kommer fra?
Vi har snublet over planeten.
Vi følger med på tenkende vesener.
Du får leve, Jamal, inntil videre. Venn.
Fortell kameraet om arten deres.
Vi arkiverer. Vi vil oppdatere dere alle.
Vi arkiverer liv.
- Cathy. Stig på, kjære deg. - Jamal.
- Dette er Leo. - Heisann. Jeg er kjæresten.
- Jamal. - Unnskyld.
- Er de økologiske? - Nei.
- Er dere klare? - Ja.
- Han tygger høyt når han er nervøs. - Jeg er ikke nervøs.
Jeg... Vi er heldige som er i god behold mens de dørene driver og dreper folk.
De vil nok gjøre mer enn å drepe folk.
Ble du gal før du fikk fyken, eller etter?
Herregud, Leo.
Han ble avskjediget på grunn av sine geniale, men kontroversielle ideer.
Hva har du på hjertet, Jamal? Jeg er veldig spent.
Cathy, jeg ba deg komme hit fordi du er min venn.
Jeg vet at vi ikke har møttes så ofte i det siste, men...
Du er fortsatt den jeg stoler mest på i vitenskapelige kretser.
Leo, du er her fordi Cathy tok deg med.
Men stoler hun på deg, så stoler jeg på deg.
Så bra.
Holder du meg på pinebenken stort lenger nå, kverker jeg dere begge.
Jeg har en dør. Det var det jeg ville si, noe dere begge nå har spolert.
Men jeg har en dør.
Pisspreik. Hvis du hadde en dør,
ville en hærskare dørhammere sterilisert hele kåken alt.
Ja, om de visste om den, så, Men jeg innrapporterte den ikke.
Får vi se den?
Jamal har pratet om rominvasjoner i årevis.
Tviler ikke.
- Si mer om døren. - Jeg greide å kommunisere med den.
Så det kan du, mens myndighetene ikke får kontakt?
Jeg er bedre enn dem.
Ikke vondt ment, men hvordan kan du være bedre enn rådyr teknologi og forskning?
Bare stol på meg.
Jo da...
Jeg hørte den. Den pratet med meg inne i hodet mitt.
Vent, hører du stemmer?
Den er rett rundt hjørnet. La meg rigge opp utstyret.
Hei, det er Jamal. Er du der, min venn?
Pass på. Det er veldig farlig.
Hei, kompis Jamal.
Ja... Ja, dette er din kompis Jamal.
Jeg er her med min venn Cathy. Dette er min venn Cathy.
Og dette er Leo.
Står til, Jamals kompiser?
- Får jeg si noe til den? - Selvfølgelig.
Hei, jeg heter Cathy.
Hei, Cathy. Venn.
Herregud!
Hva skal vi kalle den?
Ikke vet jeg. Den har ikke gitt meg noe navn. Jeg sier 'kompis' og 'venn'.
Jeg heter...
Har du noe kjælenavn? Noe vi kan kalle deg?
Lamaj.
- Lamaj? - Lamaj.
- Lamaj... - Lamaj er...
- Lamaj er Jamal baklengs. - Jamal.
Venn.
I går sa den at de gransker oss. At dørene innhenter data.
Kanskje denne gransker vennskap.
Lamaj, hvorfor er du her?
- Vi kom for å arkivere. - Arkivere hva?
Arkivere hva?
Menneskeheten.
Dette er stort.
Dette kan bli vårt gjennombrudd.
Det kan sette oss på kartet.
- Hva mener du? Hvilket kart? - Forstår du ikke?
Lamaj kan lære oss om universets hemmeligheter.
Vi kan bli kosmiske eventyrere, slik vi alltid har pratet om.
Livet må være mer enn å lære bort astronomi til likegyldige drittunger.
Ja, dette er stort.
Ja, absolutt. Men vi bør gå varsomt frem.
Kom igjen, Jamal. Var ikke dette grunnen til at du tilkalte meg?
Ok.
Vi kan gå varsomt frem.
- Vi rapporterer den når vi er klare. - Når vi er klare?!
Kjære, kan du gå ikke nærmere? Dørene myrder folk over hele verden!
Alle dører er ulike. Denne vil bare kommunisere med oss.
Jamal, jeg skjønner at du tror at du og døren er tjommier.
Men du har ingen jævla anelse om hva den pønsker på sammen med de andre dørene.
Hvordan vet du at vi ikke blir forgiftet av radioaktivitet fra faenskapen nå?
Kanskje det, men vi kan ikke la antakelser hindre oss i å prøve.
Du vet svaret på alle hemmeligheter, du?
Innser dere i det minste hvor mange som nå er i fare
fordi denne greia ikke er i karantene ennå? Tenk om den smelter...
- Vekk fra døren, frue. - Herregud.
- Frue, vennligst gå vekk fra døren. - Ærlig talt...
- Kom, kjære. - Dæven døtte!
- Den greia er jo enorm. - Ringte du politiet?
- Ok... Ricky er en kompis, og... - Frue, stans.
- Stans... Hva gjør hun? - Hun går sånn når hun er nervøs.
Stans der!
- Jeg underretter sheriffen... - Frue, stans nå!
Du bryter bestemmelse 256; Ulovlig omgang med en dør.
Hvem eier grunnen? Vekk fra bordet, sir. Vekk fra bordet!
- Ned på kne! Hva heter du? - Rolig med pistolen.
- Hold kjeft! Hva heter du? - Jamal Atkins. Kompis.
- Pratet den jævla døra? - Slett ikke.
- Ja. - Enhet 421 ber om forsterkninger.
- Blir der, sir. Hold kjeft! - Senk våpenet.
- Stå stille! Stans! - Lamaj.
- Senk våpenet. - Enhet 421 ber om forsterkninger nå!
- Lamaj, vi trenger hjelp. - Hvem prater du med? Send forsterkninger!
Hold kjeft. Jeg gjentar, 421 ber om forsterkninger.
Herregud! Hva faen er det du gjør?
Dæven!
Helvete...
Du...
Greit, venn.
På tide med oppdatering.
Vi har virkelig en spesiell gjest. Helt fra solfylte Seattle:
'Parallelle Verdener'-teoretikeren, for øvrig et av våre yndlingsblader,
doktor Alan Price. Velkommen skal du være.
- Takk. - Doktor Price, jeg setter i gang.
Disse dørene...
Hva er de? Hva vil de? Hva har vi i vente? Fortell.
Dørenes ankomst kan jo trygt sies å ha forandret alt.
Enten vi snakker om de savnede eller de som vender tilbake kosmisk utviklet.
Det jeg kan med sikkerhet kan si, er at det vil fortsette.
Doktor Price, du har vært i kontakt med dørene?
Ja, det kan man si.
Si meg hva de vil. Hva er de?
De er en kosmisk bevissthet.
Steike. Det er sannelig sprøtt nok for meg.
Kan du utdype litt?
De er en slags
livets dommer.
Dommer? Som i en domstol?
Nei, slett ikke.
Deres intelligens lar dem virke i en kompleks, multidimensjonell virkelighet.
De er alt på en og samme gang. Vi er dem, de er oss.
Man kan til og med se på dem som Gud, bare mer.
Hørt på maken, folkens? Dørene kan være Gud.
Doktor Price, skal vi hamstre dopapir?
Tørke støv av haglene? Hva sier du?
Jeg kan forsikre deg om at ingenting noen gjør, vil stoppe dem.
Og ingen grunn til å prøve. Dørene avgjør og styrer alt.
Deres prosess er helt perfekt.
Doktor Price, du er meg en underlig skrue.
Jeg elsker det underlige, men mener du at det ikke fins noe vi kan gjøre?
Jo, det er det.
Herlig. Hva gjør vi, da?
Venter på å bli oppdatert.
Oppdatert?
Hva, som en nettleser?
Doktor Price, du...
Alt vel der borte? Vi mistet deg litt.
- Aksepter det. - Aksepter hva?
Når dørene har tatt seg inn i hele menneskehetens bevissthet,
vil overgangen til den neste kreative virkeligheten innledes.
Vi er i ferd med å våkne, alle sammen.
Ja...
Doktor Price, stemmer det
at de som kommer ut av dørene er forandret? Kan du si mer om det?
Det vet du svaret på.
Nei, det gjør jeg faktisk ikke. Fortell.
Dette er en test. Det er slik dørene innhenter informasjon
for å avgjøre hvordan vår neste opplevde virkelighet skal bli.
Doktor Price, har du vært i kontakt med dørene?
Aksepter det, Paul.
Hvordan vet du hva jeg heter?
- Hva faen er dette? - Hva faen er dette?
Dine minner, bekymringer, tvil og ønsker.
Alt vil bli absorbert og oppdatert.
Vær ikke redd.
- Er det dørene som forteller deg dette? - Er det dørene som forteller deg dette?
Nei, Paul. Jeg snakker ikke med dørene.
Jeg føler dem. Noe menneskeheten har glemt.
Å føle.
Du har også glemt, Paul.
I dine forsøk på å utnytte verdens hendelser for å føle deg
viktig, og at du har kontroll.
Svir det litt når du skjuler deg bak fasaden din?
Svir det når du bruker min selsomme oppførsel som underholdning?
Svir det å vite at du ikke har kontroll akkurat nå?
Prosessen har begynt.
Føler du det?
Aksepter det.
Det er alt i gang.
Omfavn din nye virkelighet.
Ja, aksepter det.
Omfavn den. Omfavn din nye virkelighet.
Velkommen.
Tekst: Nicolai Herzog