Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
En frälsare är kommen till vår jord…
Ikväll blir det minusgrader och lite snö.
-Hemskt. -Morgondagen blir fortsatt kall.
Temperaturer mellan fyra och noll grader. Det blåser lite från sydväst.
Ja, kära lyssnare, det verkar bli en vit jul i år
för det väntas snöa ännu mer imorgon.
Ännu mer snö.
-Du måste in där. -Var?
-Där. -Är du säker?
-Ja. -På riktigt?
Ja, mamma.
Det är så mycket folk.
Är vi framme snart?
Jag har ingen aning, raring.
Nästan.
-Mamma, du hjälpte oss att flytta. -Det var inte mörkt då.
-Se upp! -Du körde nästan på dem.
Nåväl…
De här gatorna är så smala.
Vilka är dina bästa julminnen? Dela dem med oss på 08…
Hallå där! Passa dig.
Ta höger här.
Ja, jag vet.
Jules, kan du ta lådorna?
Visst.
Det här är ingen bra plan. Varför gör du det här, Suzie?
Mamma, titta.
Visst är det fint?
Varför stannar du inte i Holland? Varför flytta till Belgien?
Det funkar aldrig.
Vi har redan pratat om det här.
Mamma, jag är hungrig.
Du ska strax få nåt att äta.
Suzie…
Varför låter du inte barnen fira julafton hos mig?
Vi kan fira här.
Du tänker bara på dig själv!
Vad vill du? Att jag ska sitta och gråta i Holland?
Jag ska börja om här.
Vi ska ta oss igenom det här.
Nåväl…
Oroa dig inte.
-Säg hej då till mormor. -Hallå!
-Hej då, mormor! -Hej då.
Vi ses snart.
-Hej då, Jules. -Hej då.
Du kommer att ändra dig.
Vårt nya hem.
Det här är en nystart.
För oss alla.
Var är julpyntet?
Vi har inget än.
Du.
Jag köper en julgran imorgon. Det lovar jag.
Sen ska vi pynta huset och fira jul som vi gjorde förr.
Nej! Fattar du inte?
Vi kan inte fira som vi brukade! Vi kan aldrig fira jul igen!
Jag hatar julen!
Hejsan.
Vi ville hälsa. Har du mamma hemma? Eller pappa?
Hej. Jag är ledsen. Min son…
Vi ska fira jul, eller hur, mamma?
Ja, såklart, älskling.
Jules behöver bara lite tid.
Jag heter Suzanne. Och det här är Noor.
-Hej, Noor. Jag heter Ella. -Stef.
-Vi har en liten present. -Ja.
Välkommen hit.
-En liten julklapp. -Ja.
Det är ju jul.
Vad trevligt, tack.
Ja.
-Älskling. -Så vackert.
Titta, älskling.
Ser du ljuset, Jules?
Det är ljuset från solen som alltid återvänder.
Det är därför vi firar jul. Vi firar att ljuset alltid återvänder.
Hur mörkt det än blir.
Okej. Vi måste åka.
Jag stannar här.
Det går inte, älskling.
Du är för liten för att vara själv.
Det finns inget att äta.
Visst. Flingor. Men det växer man inte av.
Och dessutom ser farfar fram emot att träffa er.
Farfar!
Se så. Jag vill inte komma för sent.
-Några till där uppe. -Okej.
Jättefint.
Hejsan, granne.
-Hej. -Hejsan.
Har du sett det här? Titta.
Vi har inget julpynt än. Men mamma ska köpa en julgran sen.
Ska hon?
Vad häftigt. Vet du vad? Vi har massor av pynt kvar.
Vi kanske kan göra egna dekorationer tillsammans?
-Vill du det? -Ja.
-God morgon. -God morgon.
-Hej. -Kom, Noor. Vi ska till farfar.
-Hej då, Ella! -Hej då!
Jag vet vägen!
Farfar!
Min lilla ängel.
Jag är ingen ängel, farfar.
Vi är här.
God morgon.
-Farfar? -Ja?
-Varför har du inte pyntat granen? -Jag har ju väntat på dig, såklart.
Ja!
-Hej, Jules. -Hej.
Det ordnar sig.
Jag slutar kl. 18, men sen kommer jag direkt.
-Behöver du nåt… -Oroa dig inte.
Ju längre de är här, desto bättre.
Och det kommer att gå toppen på det nya jobbet.
Du är den bästa kakmakaren jag känner.
Hur många kakmakare känner du?
Mamma ska köpa en julgran.
Nej.
Det ska hon.
-Sköt dig. -Det ska jag.
Hej då, Jules.
Vi ses ikväll.
-Hej då, mamma. -Hej då.
-Kom in. Se er omkring. -Tack.
-Vad söt. -Ja.
Varför har björnen ett bandage om benet?
Den är trasig.
Men allt som är trasigt går att laga.
Det här pusslet, då? Det är fint. Det är retro…
-Ja, titta. -Ja, det är…
-Det är vintage. -Det är fantastiskt.
Är det komplett?
Nästan. En bit saknas, men det gör det spännande.
Vilken bit är det?
Det vet du inte förrän det är klart.
Okej. Det är sant.
-Nej, inte det. -Inte det, nej.
Titta, den här är så gammaldags. Den är toppen.
-Ja. -Visst är den fin?
Vad kostar den?
Den är inte till salu.
Allt är till salu.
Många saker är det. Men inte allt.
Okej. Vi går.
-Vi tittar nån annanstans. -Ja. Jag tror det.
Tack.
Hej då.
Jag vill ha varm choklad.
Jag också.
-Och Jules? -Jag bryr mig inte.
Då blir det tre koppar varm choklad. Tre.
Jag gör det.
-Säkert? -Ja.
Okej.
Jag ska hjälpa Noortje med julgranen.
-Vi börjar med julgranskulorna. -Okej. Kom här.
Bra.
Taxi!
"Till tomten"?
Farfar?
Hallå, herr Claus. Är det du?
Herr Claus. Du är tillbaka.
Hallå, vem där?
Ja? Hallå? Vem där? Säg nåt.
Identifiera dig. Vem är du?
-En inbrottstjuv! -Hörni, det är en inbrottstjuv!
-En inbrottstjuv? Få inte panik. -Varning!
Det är en inbrottstjuv!
Hej, Jules.
Är du klar med chokladen?
Är du okej?
Var har du…
Är du jultomten?
-Jag vet inte… -Farfar.
Är du jultomten?
-Det är inte läge just nu, Jules. -Är du jultomten?
Jag hatar julen.
Jules. Det är omöjligt, min pojke.
Farfar, den här måste sitta högst upp.
Just det. Jag kommer.
Vill du göra det?
Ge mig den.
Farfar!
Vi är alltid punktliga. Våra uniformer är rena.
Givetvis inga smycken.
Ja, det är rimligt.
Brenda, vad har jag sagt om mobiler på jobbet?
Ringer på jobbet. Kan du fatta det?
Jag behöver inget svar bara för att jag frågade nåt.
Vi jobbar i skift om sju timmar och 30 minuter.
Du får en 45 minuter lång lunchrast.
För tjockt.
Vi tar med egen mat, för, du vet…
Vi ska ju inte äta upp kakorna här, eller hur?
Nåväl, ibland ska vi det, för…
Vad är det här?
Precis.
Det där är en misslyckad kaka. Vad gör vi med såna?
Just det.
Vad gör vi när vi behöver gå på toaletten under arbetstid?
Jag kan gå…
Vi ber arbetsledaren om tillåtelse.
Vi lämnar aldrig arbetsplatsen utan tillåtelse.
Är det uppfattat?
Jag ställde en fråga.
Jaha, en riktig fråga. Ja.
Ja, det är uppfattat.
Här. Din arbetsbänk.
Det sas att jag skulle få möjlighet att utforma min egen kaka. Och…
Jag har några julkakor som jag gör med mina barn.
Alla älskar dem.
Vi gör kakor här, inte målarböcker.
-Vill du smaka en? -Vi gör bara våra egna kakor här.
Uppfattat?
Är hon alltid sån?
Jag heter Suzanne.
Jet, trevligt att träffas.
Okej. Vi måste packa kakorna tillsammans.
Vem vill ha såna trista kakor?
Ja…
Fru Jantien skapade dem.
Tråkiga, färglösa kakor gjorda av ett monster.
Vill du smaka en?
Jag slår vad om att de är goda, men det kanske är bäst att…
-På lunchen. -Kom igen.
Jag har gjort dem själv.
De är goda.
Vad händer här?
Farid. Knäpp jackan.
Förlåt. Ja?
-Suzanne? -Ja?
Du har telefon.
-Är du Suzanne? -Ja.
-Hej, jag heter Farid. -Hej.
Okej.
Hallå?
Ja, jag är på väg.
Vad har hänt?
Min svärfar är på sjukhus. Han har ramlat. Jag måste till min cykel.
Nej, jag skjutsar dig. Jag har bil.
-Men jobbet då? -Nej. Familjen är viktigare.
Suzanne? Farid?
Ingen lämnar sin arbetsbänk.
Jaha.
Där är de.
-Mamma. -Hej, älskling.
Hej. Är ni okej?
Farfar ramlade.
Var är han nu?
Där inne.
Hej, jag heter Farid. Jag jobbar med din mamma.
-Jag väntar i bilen. -Ja, okej.
Tack.
-Är du mamman? -Ja.
-Hur mår han? -Han hade tur.
Axeln kommer att läka, men fallet var ett tecken.
Han måste börja ta det lugnt.
Och han får inte hetsa upp sig, för han kanske inte har tur nästa gång.
-Får vi träffa honom? -Ja, självklart.
Han måste stanna för observation.
Okej. Kom.
Oroa dig inte. Det ordnar sig.
Nej.
-Det gör det inte. -Jules.
Mamma?
Pappa har varit med om en olycka.
Det ordnar sig.
Jag lovar.
Jules?
Farfar vill träffa dig.
Ni är så lika.
Ni är båda lika envisa.
Du…
Jag vet att det är svårt.
Men gör det för farfar.
Snälla?
Mamma.
-Hej, mamma. -Hej, Suzie.
Hej. Du, jag var precis i affären och de hade jättebra reflexjackor,
med små söta lampor.
Farfar i Belgien är på sjukhus.
-Vad har hänt? Det är inget att oroa sig för.
Varför är han på sjukhuset, då? Knappast för skojs skull.
Ursäkta mig, frun?
Vänta, mamma. Kan du prata med mormor?
-Hej, mormor. -Hej, Noortje.
Är du också på sjukhuset?
Ja. Ambulansen tog med oss.
Vad läskigt. Är ni okej?
Mamma har gråtit. Jag också.
Åh, raring.
Tomten har inte varit hos oss än.
Men han kommer snart. Vips så ligger klapparna under granen.
Vi har ingen julgran.
Vad gör du, farfar?
Jag behöver inte de här. Det är bra med hjärtat.
Jag var bara lite yr.
Snälla. Gör inte så.
Jag måste tillbaka till jobbet. Det vet du. Var är snögloben?
-Du ska vila. Läkaren… -Läkarna vet inte vad de säger. Kom igen.
Barnen får vänta här. Följ med mig.
Jules! Frun.
Herr Claus, de måste sitta kvar.
Snögloben. Hämta snögloben. Hämta den, Jules!
Jules?
-Här är en macka åt dig. -Tack, men jag åt nyss.
Jag gillar inte morötter.
En macka är inte komplett utan morot.
-Ursäkta. -Det är lugnt.
-Hej, mamma. -Hej. Är ni hemma?
Ja. Vi kom precis.
Vad var det?
Inget allvarligt, bara lite överarbetad.
Överarbetad?
Mamma.
-Hur mår barnen? -De mår bra.
Granntjejen Ella är här.
Hon ska vara barnvakt för jag måste jobba.
Granntjejen? Hur gammal är hon?
-Hur gammal? -Femton.
Tjugotvå.
-Min penna. -Vi hörs sen. Jag måste gå.
-Klarar du dig? -Ja, självklart.
Ska vi göra våra egna juldekorationer?
-Ska vi det? -Ja.
Okej. Vi klarar oss.
-Ring när du behöver nåt. -Ja.
-Okej. Hej då, Noor. -Hej då, mamma.
-Se till att Jules äter en också. -Ja.
-Hej då. -Hej då.
Hej då, Jules!
Kom igen, Jules. Vad skulle pappa göra?
Varsågod. En macka.
Utan morötter.
-Har ni sax och lim? -Ja.
-Men jag vet inte var. -Okej.
Oroa dig inte för din farfar. Han repar sig.
Han behöver bara vila.
Ja, men han vilar inte.
Verkligen inte.
Då får nån sitta barnvakt åt farfar också.
Farfar?
Farfar? Vad gör du?
-Jag rymmer. -Jag har också rymt.
Så? Har du snögloben?
-Vi tar det imorgon. -Imorgon?
-Först måste du vila. -Det går inte.
Jag måste ge mig av nu. Barnen väntar på sina klappar.
Jag hjälper dig.
Jag trodde att du hatade julen.
Det gör jag.
Men inte dig.
Jag vill inte förlora dig med.
Jag saknar honom också.
Lova att du stannar här ikväll?
Ja.
Klarar du dig verkligen?
Du kan bo hos oss.
Nej, jag är mer bekväm här.
Och jag är ju barnvakt. Kom igen, mamma.
-Det är bara tjejer hemma. -Ja.
De vill göra juldekorationer.
Ja, okej.
-Okej. -Men…
Du tar det lugnt, okej?
Och glöm inte din medicin.
-Och salvan till axeln. -Visst.
Okej, då så…
-Se efter honom, okej? -Okej.
Okej.
Säkert att du inte vill vara hos oss?
-Hej då. -Hej då.
Ja!
Jag vill hjälpa till. Tills du mår bra igen.
Okej?
Visst är det fint här?
Men var är här?
Här.
-Hur är det möjligt? -Hallå!
Kan ni prata nån annanstans? Somliga av oss har jobb att sköta.
Ta det lugnt.
Jag har goda nyheter.
Vad kul för dig.
Här är han.
Holger.
Det här är Jules.
Vi ligger efter.
Jag vet. Det är därför jag tog med Jules.
Ett barn?
Ikka, vi ska få barn!
Va? Ett barn? När?
-Nu. -Okej, ingen panik nu.
Handdukar, varmt vatten, massageolja.
Andas, Gunna. Andas, okej?
Ikka, hon pratar om…
Holger. Det här är kvinnogrejer.
Andas, Gunna. Andas, okej?
Och håll dig lugn. Håll dig lugn!
-Har du ett namn? -Det har vi. Jules.
Jules?
Lustigt.
Herr Claus.
Var har du varit hela natten?
Vi var så oroliga.
Kära Assa.
-Här är Jules. -Jules?
Upp i dagen.
Ja. Och Jules ska hjälpa oss.
Ja. För läkaren sa att farfar måste ta det lugnt.
Men de där läkarna vet inte vad de säger.
-Ja, men vad säger de? -Att farfar måste vila.
Jag mår bra.
Bara lite öm i axeln.
Har du ett läkarintyg?
Jag måste bokföra det här.
Holger.
Herr Claus, sätt ner mig.
Okej. Sätt dig.
Ikka, en filt.
Herr Claus måste vila.
Ska bli.
Och Gunna? En kopp te?
Te?
Mitt hår blir så frissigt av ångan.
Strunt samma, Gunna. Vi ska inte dricka te.
Ikka, kom tillbaka. Kom hit. Landa.
Hör här, mina vänner.
På grund av min onödiga sjukhusvistelse
har vi redan förlorat en massa tid.
-Det har vi. -Så vi måste vi lägga manken till.
För imorgon är det redan julafton.
Herr Claus… Nej, du borde vila.
-Det borde du. -Men…
-Det är därför jag är här. -Så lovande.
-Holger. -Vad ska jag göra?
Ja, vad ska han göra?
Jules måste lära sig allt från början.
Herr Claus!
Från början? Tillåt mig.
Varsågod.
För väldigt länge sedan
inträffade en stor smäll.
En gigantisk, enorm smäll!
Hur ska man kunna jobba här?
Tack, Gunna. Tack.
Men jag tror att det vore bättre, eftersom vi har lite ont om tid,
om Jules lär sig saker genom att göra dem.
Bra idé. Ikka…
Ja.
-Det här går inte. -Va?
Det här är slutet.
Varje slut är en ny början.
Kom, Jules.
Hur ska man kunna jobba här?
Varför är ni så små?
-Vi är inte små. -Du är stor.
Seriöst. Kan du fatta det?
Det där är känsligt.
Okej.
Jaha? Gillar ni att jobba för jultom…
För farfar?
-Jobba? Vi är… -Det här kan knappast kallas för arbete.
Nej, dumma pojke.
Julen är bäst.
-Ja. -Tänk dig…
Det är jul!
Åh, nej! Vi måste jobba.
Jag hatar julen.
Herr Claus?
Visst är det fint?
Är det inte sött?
Titta på honom.
Titta.
Det är så rörande.
Det här är ett viktigt ögonblick.
Han hatar julen.
Det går över.
Jag vet inte. Han är inte redo.
-Det är ingen bra idé. -Han ändrar sig.
Gör han inte det, då…
Då…
-Då får vi se. -Farfar.
Här är min assistent.
Nu sätter vi igång.
Vänta lite. Vad gör du?
Vi ska fylla säckarna.
Fylla dem? Nej. Säckarna förblir tomma.
Du skulle vila.
-Jag gör inget. -Jag gör det.
Kom igen.
Här är listan, Gunna.
Tack, herr Claus.
Wow.
Är inte det här toppen?
Okej, Gunna. Prata med mig.
Ja, vänta. Nu ska vi se.
"Byggklossar till Mila."
Byggklossar…
Du. Precis här.
Här. Här är alla byggklossar.
Nej.
"En docka med prinsessklänning åt Tommy."
-Precis där. -Okej.
Gunna?
"En flytleksak åt Dominique."
-Flytleksak. Ska bli. -Försiktigt.
-Fånga. Så där. -Ja.
Bravissimo.
Bravissimo
Förlåt, Gunna,
men vi har inte tid med det där. Vi måste jobba.
Så mycket talang och ingen som vill höra den.
"Chokladöverdragna marshmallows, karameller och godis."
Godis.
Kom igen, Jules. Kom.
Här, min favoritgång.
Godis.
Toppen, va?
Ta lite, Jules. Ta för dig. Varsågod.
Var är de där två?
Vad har vi sagt om mobiltelefoner på jobbet?
Jag är orolig för min son.
Du kan oroa dig på din lunchrast.
De är upptagna. De hör dig inte.
Men de borde inte vara upptagna. Farfar ska vila.
De vilar. De hör dig inte.
Dåliga nyheter. Säljer vi inte fler julkakor i år stänger de fabriken.
-Va? -Jag hörde det precis på kontoret.
Men jag har jobbat här hela livet.
Folk vill inte ha de gamla kakorna.
Vi måste göra nåt.
Ikväll, hemma hos mig.
Dags för en kakrevolution.
-Har ni fler listor? -Nej.
Ungarna kan inte skriva nu för tiden.
-Hur ska jag kunna läsa det här? -Få se.
Det är ett brev från ett litet barn. Där är en teckning.
Kallar du det där teckning?
-Det är väl uppenbart? -Det är nog bara jag.
Holger…
-Kom igen. -Titta.
"Otto vill ha en bror att leka med."
Mycket bra. Ser ni? Vi behöver väl inte lära honom nåt?
Otto, kolon, vill ha en bror.
En bror.
Jo, men… Vänta lite. Vi ska inte ge nån en bror i julklapp.
Okej. Ingen bror.
Vänta. Då…ger vi honom en fotboll. Då får han snart vänner att leka med.
-Hallå! -Okej.
En fotboll.
Eller ett sällskapsspel.
Naturligtvis, ja.
-Det här går aldrig. -Jo då.
Se så mycket vi har fått gjort.
Rött visar de som inte har fått än, va?
Det var fler än jag trodde.
Men i natt kan vi komma i fatt.
I natt?
Nej. Herr Claus ska vila.
Assa.
Tomten måste göra det tomten måste göra.
Vi börjar i Wien. Sen åker vi ner till Rom,
svänger förbi Paris och avslutar i London. Så där.
Wow!
Att uppträda i Wien, Rom, Paris, London.
Vad gör jag ens här?
Du står i vägen för ljuset.
Hur ska man kunna jobba här?
Vi måste hem innan mamma kommer.
Jules?
Noël?
Jules?
Mamma är redan här.
-Mamma. -Jules.
Äntligen.
Jag var så orolig.
Jag trodde att nåt var fel. Varför svarade ni inte?
Jag hörde inget. Jag vilade. Hörde du nåt, Jules?
-Vi ses imorgon. -Vi ses imorgon, farfar.
Kommer du?
-Ja. -Hej då!
Jag vet inte vad du gjorde, men tack.
Jag gjorde ingenting.
Jösses.
Farfar såg väldigt glad ut. Jag är stolt över dig.
Knäpp jackan.
Det var väl inte så dumt att flytta hit?
Närmare farfar.
Det ville pappa också.
-Hur var det på jobbet? -Det var kul.
Jag måste bara komma in i det.
-Han är så rolig. -Farid?
Ja.
Han körde mig till sjukhuset. Minns du inte?
Han har hjälpt mig.
Det har Jet också.
-De kommer över ikväll. -Varför då?
Fabriken har ett stort problem,
och jag har en idé om att hjälpa dem med våra julkakor.
Du älskar väl också kakorna?
Jag vet att det är svårt, men vi måste gå vidare.
-Gör som din syster… -Jag måste inte göra nåt!
Jules.
-Jag har tyvärr inte tid. -Vad har hänt?
Ingenting.
Jaha.
Så du vill göra dina kakor istället för Jantiens och smyga in dem i fabriken?
Och distribuera dem till butikerna istället för de gamla?
Förhoppningsvis kommer alla att älska kakorna.
En stor order och fabriken är räddad.
Det är en lysande plan.
Men det kanske är lite för enkelt.
Nej. Enkla planer är bäst.
Suzie, du är en gudinna.
För kakrevolutionen.
Jet?
Jag vet inte.
Tänk om vi misslyckas?
Det kan inte misslyckas.
Vi måste sätta färg på de här mörka dagarna.
Jag vill visa Jules och Noor att man inte ska älta saker.
Man ska gå vidare. Man ska börja om på nytt.
Även om det är svårt.
Vad gör du?
Inget.
Det är till imorgon, hos farfar.
Vad gör du?
Inget.
Noor.
Okej, bara en liten stund.
Kommer tomten i natt?
Kanske.
God natt.
Lyssna. Det är hans släde.
-Tomten har ingen släde. -Jo.
Nej. God natt.
Hur ska han annars komma hit?
Han har en…
Han vill inte att barnen ska vara vakna när han kommer.
-Varför inte? -För att. Kom igen, sov nu.
Jag vill fråga honom en sak.
Vadå?
Om pappa också får en julklapp.
Hur mår du?
Bra, Assa.
Ja, men jag menar egentligen.
Hur mår du egentligen?
Jules är inte den enda som har förlorat nån.
Du saknar honom också, va?
Det gör jag.
Jag saknar honom.
Men vi måste gå vidare.
-Ta det lugnt. Snälla. -Ja.
Men inte för lugnt. Då kommer vi att ha jobb fram till påsk.
Jules.
-Ska vi dra, eller… -Jules.
Jag trodde inte du skulle komma.
Det här är på riktigt.
Ja, allt är på riktigt.
Varför har du ingen tomteluva?
-Fungerar den här? -Visst. Ja.
-Redo? -Hallå.
Ja.
Vart ska vi?
Till en familj som heter "Hoffmeyer".
-Var? -I Österrike.
Österrike.
-Kan vi inte börja med Noors julklapp? -Nej, jag tar alltid era sist.
Okej.
Ja.
Hans och Heinz.
Till Heinz.
Jules, rör ingenting.
"Till tomten"?
Det är vi.
Vi får inte röra nåt.
Om det inte är speciellt till oss.
"Delphine…"
-Lecomte. -Ja.
-Hon är en rar tjej. -En leksaksbil.
Den här.
Ge honom din kaka.
De är slut.
-Säkert att ingen är hemma? -Ja, de åker skidor.
Okej.
Det är toppen att vara jultomten.
Ja, en till.
Och en till! Det går undan!
Hallå.
Kan ni hoppa runt nån annanstans?
-Holger, var lite glad nån gång. -Det går utmärkt.
-Ja. -Utmärkt?
Tänk om listan inte är klar när de kommer?
Och vems fel är det?
Vi är färdiga.
Så, har säckarna blivit fyllda än?
De vi kunde fylla.
Vi väntar på de nya listorna. Holger hänger inte med.
-Kommer du, farfar? -Ja, självklart.
Nej.
Vad finns på minus två?
Minus två?
Ja, du… Jag vet inte.
-Gunna? -Ja, herr Claus?
-Vad finns på minus två? -På minus två?
Böcker.
Ja, många… Jättemånga böcker.
Stora, tunga böcker om…
Matematik.
Gillar du matematik?
Ja, faktiskt.
Franska.
Mycket franska.
Gillar du franska?
Inte direkt.
Wow.
Ni har jobbat hårt.
-Det har vi. -Ja.
Så? Jules. Gillar du att hjälpa tomten?
Jo. Men jag gör det bara en gång.
Ja, och det är toppen.
-Den där. -Herr Claus?
Bara en gång?
Mot London.
Låt mig gissa. Kakor till tomten?
Nej.
-Vad står det? -Inget.
"Tomten, hämta hem pappa, tack."
Det visar bara att du inte är den enda.
Du kan inte hämta pappor, va?
Nej.
Hallå.
Hej, jag är hemma.
-Pappa! -Där är du.
Jag har saknat dig så mycket. Hur mår du?
Nu hälsar vi på mamma.
Jag vill hem.
Härnäst, Max.
Från Uz…
Uzbekistan.
Han vill ha rull…
Är ni redan här?
Mår du inte bra?
Är det axeln? Vad är det?
Han vill hem.
Jag visste det. Jag sa ju det. Det är för tidigt. Han…
Vi försöker imorgon igen, okej?
Försöker?
-Vi har ett jobb. Ett jobb. -Holger.
-Holger, Max… -Allt arbete förgäves.
Kom igen. Du hade så kul hos farfar igår.
Han skulle bli besviken om du inte kom.
-Hej. -Hej.
Vi ska baka kakor idag.
Vad trevligt.
-Baka kakor. -Okej.
Vad vill ni äta på julafton?
Inget för komplicerat.
Kakor!
Och Jules?
Jules!
Min teckning! Jules!
Jules skrev på min teckning, mamma.
"Ta hem pappa."
Jag vill inte fira jul mer! Är det så svårt? Pratar jag kinesiska?
Jules är så dum! Så dum!
Jag ska prata med honom.
Min teckning.
"Hej, hur mår du?" På kinesiska. Tror jag.
Men det är det enda jag kan.
-Hur mår du? -Inte bra.
Tja…
Jag finns här. Om du vill prata.
Nej, tack.
Pappa dog förra året.
På julafton.
Jag saknar honom.
Jag vill inte fira jul längre. Men mamma och Noor…
Det är som om inget har hänt.
Ingen kan tvinga dig att vara glad.
Eller göra nåt du inte vill.
Särskilt om du inte är redo.
Men om man har lovat?
Det spelar ingen roll.
Vill du inte, så vill du inte.
Hej, farfar.
Hur mår du? Hur är det med axeln?
En dags vila till och den är som ny.
Hej, Jules.
Hälsa på farfar.
Jag fattar inte. Igår var han så glad.
Jag ska muntra upp honom.
Jag är ledsen. Jag hade lämnat honom hemma, men…
Oroa dig inte.
Det blir en bra dag, eller hur, Jules?
Okej.
Förlåt.
"Simfötter…"
"Mikroskop, färgpennor…"
Jules?
Jules, vi måste skynda oss. Simfötterna är där borta.
Jules, Amerika väntar.
Amerika.
Broadway
Chicago, Chicago
Las Vegas…
Okej, nästa.
-"Mikroskop." -Vem vill ha ett mikroskop?
"George, åtta år gammal, från New York."
New York
Han leker med det en gång och använder det aldrig igen.
Jag tror att George från New York hellre skulle vilja ha en rugbyboll.
Kom igen.
Men han vill ha ett mikroskop.
Okej, nästa?
Okej.
"Kritor."
Där. De där små lådorna. Ser du dem?
Ja. Hämta dem.
Små människor, små lådor.
Kom igen. Det här går aldrig.
Vi behöver så mycket.
"En cykelhjälm, ett pussel, en nallebjörn."
Nej, Jules, ingen skateboard. Nej.
Ingen skateboard.
Vi måste fortsätta, annars blir vi aldrig klara.
Vi tävlar.
Tre, två, ett, kör!
Jules!
Orättvist. Jag var inte redo.
Ikka! Kom igen!
Vi gör inte bara en i taget. Är det uppfattat?
Ja, frun.
Behöver du skjuts?
Om hon ser det här får jag sparken.
Det får du om de stänger fabriken också.
Okej, ta lite av det här, sen brer du ut det.
Vad gör vi nu?
Allt för kakrevolutionen.
-Jet, vad gör du? -Jet.
Jet, har du tillåtelse att gå på toaletten?
Okej. Se till att hon inte ser dig.
Du räddade oss.
Nu måste jag verkligen gå på toa.
Så illa kan det inte vara.
Det kan det, det var hemskt.
Han hatar fortfarande julen av hela sitt hjärta.
Jules, är du redan klar?
Jag vill hem.
Jules…
Vi måste leverera alla julklappar till Amerika.
-Ja. -Visst, gör du det.
Men Jules…
Ingen kan tvinga mig att göra nåt.
Kan du skjutsa hem mig?
Jag ger inte upp än.
Han behöver bara lite uppmuntran.
Och hur ska du göra det?
Det tänker jag inte berätta.
-Ska du göra oss sällskap? -Nej.
Men det är kakor till kakrevolutionen.
Er mamma är en sann hjälte. Hon kommer att rädda fabriken.
Kom igen.
-Hallå. -Jules?
Hej, mormor.
-Är mamma där? -Jag vet inte.
-Är ni ensamma hemma? -Nej.
-Är julgranen uppe än? -Nej.
Mamma har väl köpt god mat till ikväll? Till julafton?
-Nej. -Inte?
Det var synd.
Hon kanske är och handlar nu?
-Kanske det, jag vet inte. -Okej.
-Hej då, mormor.
Farfar?
Jules!
Gunna.
Hej.
Vad gör du här?
Jules, nåt fruktansvärt har hänt. En riktig katastrof.
Det är hemskt.
Vad har hänt?
Jag var inte där. Det är hemskt. Jag känner mig så skyldig.
Hade jag varit där kunde jag ha gjort nåt. Jag vet inte vad, för han är så stor.
Lugna dig, Gunna.
Vad har hänt?
Herr Claus skulle göra sina rundor själv.
Och…han…
…ramlade!
Jules.
Kan du hålla ett öga på farfar?
Måste vi verkligen flytta?
Vi kommer att bo närmare farfar.
Jag lovade pappa att ta hand om honom.
Det var hans sista önskan.
Jules?
Nej! Jag tog sönder honom. Jules?
Se så, gör nåt. Stå inte bara där och se sexig ut.
-Jules. -Ja.
Jules. Gudskelov. Okej. Vi måste ge oss av nu. Genast.
-Okej. -Nu.
Hej, raring. Hej.
Vi bakade kakor.
Hej.
-Vem är du? -Ella, barnvakten.
-Var är Jules? -Där uppe.
-Ja, mamma. -Tjugotvå?
Hon är knappt 14.
Femton.
Du borde skämmas.
Mamma, det är inte läge nu.
Inte läge?
-Var är Jules? -Hos farfar från Belgien.
Nej, han är inte där. Huset är tomt. Han är inte hos dig heller.
Du vet inte var dina barn är.
Jag är på väg.
Jag måste hem. Jules är borta.
Vad händer här?
Min son…
Stackars farfar.
-Gör det ont? -Ja.
Allt som är trasigt
går att laga. Eller hur, min pojke?
Hur kunde du vara så dum och åka själv?
Dum? Jag hade ju inget val.
Som jultomten är det min plikt att dela ut julklappar till folket.
Jag vet att du inte känner likadant. Men det är min åsikt.
Kan du ge mig min käpp och hjälpa mig upp?
-Nej. -Jag måste gå.
Farfar, stanna i stolen. Lugna dig.
Jag borde inte lämnat dig.
Pappa, han…
Du stannar här, okej?
Jag gör det.
Själv.
Är säckarna till Amerika redo?
-Nästan. -Men vi ska fixa det nu.
-Är de klara? -Nej.
-Det löser sig. -Okej.
Trodde ni verkligen att jag inte skulle känna igen de här målarböckerna?
Ni har sån tur.
Tur att jag behöver mina anställda, annars hade ni redan fått sparken.
Allihop.
Jag måste hitta Jules.
Gå. Vi distraherar henne.
Säkert? Jag vill inte att ni får sparken.
Nej. Gå och hitta din son.
Ursäkta besväret.
Besväret? Jag har aldrig haft så roligt.
Gå bara.
I över 20 år har vi gjort en välkänd julkaka.
Traditioner är nåt man ska fortsätta med, inte förstöra.
Ni får en sista chans.
Ni har fyra timmar på er att göra alla kakorna.
Bäst att ni börjar.
Den här är för stor, va?
Vi ska se. En vacker dag
kommer den att passa.
Så där.
Okej, men jag gör det bara en gång.
Vänta bara. Det kommer att bli otroligt. Du ser fantastisk ut.
Fantastiskt eller inte, vi kommer aldrig att hinna i fatt.
Jo då. Du måste bara tro på det.
Vad sysslar du med?
Tror på det. Ser du?
Nej, jag tror inte på det.
Jules. Du är väl försiktig?
Jules?
Ja!
-Ja, jag visste det! -Ja, heja Jules!
Jules, vi älskar dig.
-Har det gått över? -Är benet inte brutet?
Det läkte väldigt snabbt.
Titta!
Det är Suzanne.
-Har du hittat honom? -Nej, inte än. Jag vet inte var han är.
-Han är smart. Han gör inget dumt. -Får jag låna din bil?
-Du är inte lite fräck. -Ja.
-Farid? Hallå. -Suzanne.
Först gör du att fabriken hamnar i trubbel och sen lämnar du arbetsplatsen utan lov.
Jag kommer när jag har Jules.
Nej, kom nu, annars behöver du inte komma alls.
Jag ska hitta min son.
Jag ska hjälpa henne.
Och jag också.
Då får ni sparken.
Allihop.
Börja baka.
Så du har ljugit.
Jag hade inget val, Assa.
Han är inte redo. Jag minns att jag sa det.
Men nej. "Nej, mitt ben." Du ljuger.
Så att han skulle ta över, fast du vet att han inte vill.
Det är inte sant.
Han vill. Han vet bara inte om det än.
Han ska bara lära sig att älska julen igen. Det är allt.
Stoppa honom!
Stanna, Jules!
-Jules, kom tillbaka. -Stanna!
Åk inte till minus två!
Han har åkt till minus två, herr Claus.
"Elizabeth Claus".
"Wilhelmus Claus".
"Otto Claus".
"Henricus Claus".
"Virginie Claus".
Farfar.
Pappa.
Förlåt, Jules.
Förlåt, min pojke.
Jag hoppades att du skulle börja gilla julen igen.
Det hade gjort det lättare för mig…
…att förklara det här.
Titeln som tomten eller tomtemor har gått i arv sen urminnes tider,
från generation till generation, inom vår familj, familjen Claus.
Men tomten lever för evigt?
Nej.
Se på mig. Nej.
Vi blir alla gamla. Och en vacker dag står nån annan på tur.
Din pappa hade redan arbetat som jultomte ett tag.
Ända tills…
Hans olycka.
Ja.
Och jag tyckte att du var för ung.
Så jag började göra det själv igen.
Men du vet, min pojke…
Jag är gammal, Jules. Jag är sliten.
Det där fallet, sjukhuset.
Titta. Det här är ett brev från din far.
Han skrev det speciellt till dig.
Varje jultomte
skrev ett sånt här brev till sin efterträdare.
För en vacker dag, min pojke,
blir du den nya tomten.
Nej!
Jag skulle bara hjälpa dig en gång.
Pappa är död.
Så jultomten är också död.
Elva år gammal, blont hår.
Ja… Nej, sen i eftermiddags. Ja. Okej.
Ja, tack. De ska leta efter honom.
Du. Det kommer att ordna sig. Det blir bra.
Jules!
Jules, var har du varit?
Vi har letat överallt.
-Var är farfar? -Hemma.
Varför är du inte där? Du skulle se efter honom.
Du kan vara så självisk, Jules!
Den förlorade sonen har återvänt.
Alla har varit så oroliga.
Skärp dig.
Jag behöver inte vara glad om jag inte vill.
Ja. Men det är skillnad på att inte vara glad
och att terrorisera andra med sin självömkan.
Din mamma blev av med jobbet på grund av dig.
Va?
Jag borde inte ha sagt så.
Alla gör misstag.
Mammor också.
Tycker du att jag gjorde ett misstag?
Nej. Du försöker bara göra ditt bästa.
Och det vet Jules.
Vad är det?
Inget.
Min pappa.
Ska du inte öppna?
Varför inte?
För att det är ett avskedsbrev.
Om jag läser det…
…är det över.
Lär dig att släppa taget.
Vad vet du om det?
Du har din pappa.
Inte jag.
Jag har förlorat allt.
Ingen mer balett.
Inga fler korta kjolar.
En dum olycka.
Ingen kan fixa det.
Att vara arg på världen kommer inte att förändra det.
Du har fortfarande mycket.
Öppna och läs, är du snäll.
Prata med honom, okej?
Ja.
Jag är ledsen för innan.
Jag också.
Gjorde jag att du fick sparken?
Nej. Inte alls.
Jag har bara varit dum.
Enkla planer är inte alltid de bästa.
Jag trodde att jag kunde rädda fabriken. Att alla skulle älska våra kakor.
En stor beställning, och sen…
Ja, ja.
Du ville bara sätta färg på tillvaron.
Jules, om du läser det här
betyder det att jag är borta av nån anledning.
Det här är inget avskedsbrev. Det är en ny början.
Precis som när farfar tog över efter sin far en gång
ska du föra den här traditionen vidare.
Jag är inte här längre, men jag lever vidare i dig.
Du ska bringa ljus i mörkret.
Du är mitt hjärta som slår.
Tillsammans är vi jultomten.
För evigt.
Jules?
Jag måste gå, men de får inte veta om det.
Vad ska du göra?
-Släppa taget och fortsätta. -Fortsätta med vadå?
Jag ska rädda julen.
-Är du okej? -Jag har aldrig mått bättre.
Tack.
För vadå?
God jul!
-Varför är alla så nere? -Jules. Han är tillbaka.
Vi ska fira. Fira en nystart.
-På riktigt? -Menar du det?
-Kom igen, nu sätter vi fart. -Hörni!
-Vi är på väg. -Ja.
Upp i dagen lik.
Välkommen, jultomten Jules.
Det var på tiden, va?
Är det säkert att jag inte behöver följa med?
Nej. Jag ska ta en liten omväg.
En som inte är så bra för din hälsa.
Borde jag vara orolig?
Länge leve kakrevolutionen.
Kan nån förklara för mig vad en kakrevolution är?
Ja.
Det här smakar som julen.
En stor beställning.
Hoppas det smakar, fru president.
Vill du också ha en?
God, va?
Ja, vi älskar dig!
Ja!
Coolt, va, Holger?
Titta.
Vackert, Holger. Vackert.
Jules!
Fru president i Amerika vill ha mina kakor?
De färgglada kakorna.
De färgglada. Ja.
Ja.
Yes.
De färgglada kakorna.
De färgglada kakorna. De…
Var är de färgglada kakorna?
Hallå. Var är de färgglada kakorna?
Varför svarar ingen när jag ställer en fråga?
Jag ska titta till Jules. Nej. Jag gjorde precis det.
Han ville stanna på rummet lite till.
Okej.
Men han tänker väl inte sura på sitt rum hela julafton?
Jag är hungrig.
Jaha. Vad har du tänkt dig till middag?
Ingen aning.
-Vad har du i skafferiet? -Inget.
Jag tar det.
Jag hann inte med det, det var så mycket annat.
Noortje? Kom, vi går och handlar.
Okej? Vi ska köpa nåt gott att ha på julbordet.
Spagetti!
Tja…
Kom tillbaka.
Fru president i Amerika vill ha
dina kakor.
Va? Hur är det möjligt?
Hon har lagt en stor beställning till presidentens julmiddag.
Och om vi gör det här rätt
blir vi hennes leverantör och fabriken är räddad.
Va?
Kom igen, vi måste skicka dem ikväll.
-Ikväll? -Ja.
Tyvärr, jag kan inte.
Varför inte?
För att vi ska fira jul ikväll.
Jag lovade.
Vi kan fira jul imorgon.
Är du säker?
Ja.
Okej, vem vill hjälpa till?
-Jag. -Inte jag.
Jag ska handla med mormor. Ella kan också följa med.
Vi hinner aldrig.
Vi försökte.
Behöver ni hjälp?
Borde inte ni fira jul hemma?
Det borde vi.
Nu lägger vi manken till så att vi kan vara hemma till middagen.
Kom igen.
Jenny, var är degen?
Jag jobbar på det.
Jag behöver inget svar bara för att jag ställde en fråga.
Kom igen, nu bakar vi.
Jantien!
Kom igen!
-Var det den sista? -Ett hus till i London.
Är du redo för take-off? Ja?
Tre, två, ett.
-Vad är det som tar sån tid? -Jag står inte ut.
Nu hälsar vi på mamma.
Kom igen, Jules.
Jag visste det!
Kom igen, visa lite entusiasm.
Bra jobbat, min pojke. Bra jobbat.
Jules!
Julesy. Hur lärde du dig allt så fort?
Jag har lärt mig att pappa finns här.
Naturligtvis.
Jag visste att du hade det i dig.
Du klarar det.
Vi är färdiga.
Nej.
Vi gjorde det.
God jul, allihop. God jul!
-God jul! -God jul!
Kom igen.
Vad är det?
Jules?
Det ordnar sig.
God jul.
Det var hans idé.
Gjorde du det här?
Vad är det här?
En julgran och så många julklappar.
Wow.
Jules.
Okej.
Rädda julen?
Ella.
En till dig också.
Titta.
Kära vänner, jag går.
Fint, eller hur?
Farid, vänta.
Kom.
Försiktigt. Det är väldigt varmt.
-Bravo. -Försiktigt.
-Ja. -Utsökt.
Det snöar!
Jag skulle vilja utbringa en skål. För en underbar vit jul.
Ja.
-Skål. -Skål.
En vit jul.
Vad säger du, Jules?
-Samma tid nästa år? -Självklart.
Så gulligt.
Pang!
God jul!
Undertexter: Pauline Mengel