Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Salvatorul nostru s-a născut de Crăciun…
‎La noapte, se va răci și va ninge ușor.
‎E groaznic.
‎Mâine, va fi rece și înnorat.
‎Temperatura maximă, ‎între patru și zero grade.
‎Avem puțin vânt din sud-vest.
‎Da, se pare că vom avea un Crăciun alb,
‎fiindcă mâine va ninge și mai mult.
‎Și mai multă zăpadă.
‎- Trebuie să mergi acolo. ‎- Unde?
‎- Acolo. ‎- Sigur?
‎- Da. ‎- Da?
‎Da, mamă.
‎Doamne, ce aglomerat e!
‎Mai avem?
‎N-am idee, dragă.
‎Nu mai e mult.
‎- Mamă, ne-ai ajutat să ne mutăm. ‎- Atunci nu era întuneric.
‎- Ai grijă! ‎- Era să-i lovești.
‎Ei bine…
‎Străzile astea sunt înguste.
‎Care-s cele mai prețuite amintiri ‎de Crăciun? Spuneți-le la…
‎Atenție!
‎Fă dreapta aici!
‎Știu.
‎Jules, ne ajuți cu cutiile?
‎Sigur.
‎Nu e un plan bun.
‎De ce faci asta, Suzie?
‎Mamă, ascultă!
‎E minunat, nu?
‎De ce nu stai în Olanda?
‎De ce te muți în Belgia?
‎Nu va merge.
‎Mamă, am discutat deja.
‎Mami, mi-e foame.
‎Imediat îți fac ceva.
‎Suzie, dragă…
‎Nu-i lași pe copii să sărbătorească ‎Ajunul Crăciunului cu mine?
‎Îl putem sărbători aici.
‎Te gândești doar la tine!
‎Ce vrei?
‎Să plâng în Olanda?
‎O voi lua de la capăt aici.
‎Vom trece peste.
‎Ei bine…
‎Nu-ți face griji!
‎- Luați-vă la revedere! ‎- Hei!
‎- Pa, bunico! ‎- Pa!
‎Pe curând!
‎- Pa, Jules! ‎- Pa!
‎Te vei răzgândi.
‎Noua noastră casă.
‎E un nou început.
‎Pentru toți.
‎Unde-s decorațiunile?
‎Nu avem.
‎Hei!
‎Mâine cumpăr brad.
‎Promit.
‎Apoi, vom decora casa ‎și vom sărbători, ca de obicei.
‎Nu! Nu înțelegi?
‎Nu mai putem sărbători ca înainte! ‎Nu mai putem face asta!
‎Urăsc Crăciunul!
‎Bună!
‎Voiam să vă salutăm. ‎Părinții tăi sunt aici?
‎Bună!
‎Scuze! Fiul meu…
‎Vom sărbători Crăciunul, nu, mami?
‎Sigur, dragă.
‎Jules are nevoie de timp.
‎Sunt Suzanne. Ea e Noor.
‎- Bună! Eu sunt Ella. ‎- Stef.
‎- V-am adus un cadou. ‎- Da.
‎Bun venit pe strada noastră!
‎- Un cadou de Crăciun. ‎- Da.
‎Nu? E Crăciunul.
‎Minunat, mulțumim!
‎Da.
‎- Dragă. ‎- Minunat.
‎Uite, dragă!
‎Vezi lumina aceea, Jules?
‎E lumina soarelui, care se întoarce mereu.
‎De aceea sărbătorim Crăciunul.
‎Da? Sărbătorim lumina ‎care se întoarce mereu.
‎Oricât de întuneric ar fi.
‎Bun. Trebuie să mergem.
‎Eu rămân.
‎Scuze, dar nu poți.
‎Ești prea mic ca să rămâi singur.
‎Nu ai ce mânca.
‎Bine, cereale, ‎dar alea nu te ajută să crești.
‎În plus, bunicul abia așteaptă să te vadă.
‎Bunicul!
‎Hai, Jules! Să nu întârzii în prima zi.
‎- Câteva acolo. ‎- Da.
‎Minunat.
‎Bună, vecino!
‎- Hei! ‎- Bună!
‎Ai văzut? Uite!
‎Încă nu avem decorațiuni.
‎Mami va cumpăra un brad azi.
‎Da?
‎Ce tare! Ascultă!
‎Ne-au rămas multe decorațiuni.
‎Poate facem decorațiuni noi mai târziu?
‎- Ți-ar plăcea? ‎- Da.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Hai, Noor! Mergem la bunicul.
‎- Pa, Ella! ‎- Pa!
‎Știu drumul!
‎Bunicule!
‎Micul meu îngeraș.
‎Nu-s îngeraș, bunicule.
‎Am ajuns.
‎Bună dimineața!
‎- Bunicule? ‎- Da.
‎De ce n-ai decorat bradul?
‎Te așteptam, desigur.
‎Da!
‎- Salut, Jules! ‎- Salut!
‎Va fi bine.
‎Termin tura la șase, dar vin direct aici.
‎- Dacă ai nevoie… ‎- Stai liniștită!
‎Îmi place să stau cu ei.
‎Te vei descurca minunat ‎la noua slujbă, da?
‎Ești cea mai bună cofetăreasă.
‎Câte cofetărese știi?
‎Mami va cumpăra brad de Crăciun.
‎Nu.
‎Ba da.
‎- Fii cuminte! ‎- Da.
‎Pa, Jules!
‎Pe diseară!
‎- Pa, mami! ‎- Pa!
‎- Intrați! Aruncați o privire! ‎- Mulțumim.
‎- Ce drăguț! ‎- Da.
‎De ce e bandajat ursul pe picior?
‎E stricat.
‎Orice e stricat poate fi reparat.
‎Și puzzle-ul ăla? E drăguț. Vechi…
‎- Da, uite! ‎- E…
‎- E vechi. ‎- Minunat.
‎E complet?
‎Aproape. Îi lipsește o piesă, ‎dar de asta e interesant.
‎Ce piesă?
‎Afli la final.
‎Da. Așa e.
‎- Nu vrem. Mulțumim. ‎- Nu.
‎Ăsta e de modă veche, e drăguț.
‎- Da. ‎- Drăguț, nu?
‎Cât costă?
‎Nu e de vânzare.
‎Totul e de vânzare.
‎Multe lucruri sunt. Dar nu totul.
‎Bun. Plecăm.
‎- Căutăm în altă parte. ‎- Da.
‎Mulțumim.
‎La revedere!
‎Vreau ciocolată caldă.
‎Și eu.
‎- Jules? ‎- Nu-mi pasă.
‎Deci trei ciocolate calde.
‎O fac eu.
‎- Sigur? ‎- Da.
‎Bine.
‎O ajut pe Noortje cu bradul.
‎- Întâi ornamentele. ‎- Bun. Vino!
‎Bun.
‎Taxi!
‎„Pentru Moș Crăciun”?
‎Bunicule?
‎Bună, dle Crăciun! Dv. sunteți?
‎Dle Crăciun. V-ați întors.
‎Alo, cine e acolo?
‎Da? Alo? Cine e acolo? Vorbește!
‎Prezintă-te! Cine ești?
‎- Un hoț! ‎- Hei, e un hoț!
‎- Un hoț? Nu vă panicați! ‎- Cod roșu!
‎Un hoț!
‎Hei, Jules!
‎E gata ciocolata caldă?
‎Ești bine, băiete?
‎Unde ai…
‎Ești Moș Crăciun?
‎- Nu știu… ‎- Bunicule.
‎Ești Moș Crăciun?
‎- Nu e momentul, Jules. ‎- Ești Moș Crăciun?
‎Urăsc Crăciunul.
‎Jules. E imposibil, băiete.
‎Bunicule, asta trebuie să fie în vârf.
‎Da. Vin acum.
‎Vrei s-o pui tu?
‎Dă-mi-o!
‎Bunicule!
‎Suntem mereu punctuali. ‎Uniformele noastre sunt curate.
‎Fără bijuterii, evident.
‎Evident.
‎Brenda, ce-am zis ‎despre telefoane la muncă?
‎Apeluri la muncă.
‎Îți vine să crezi?
‎Nu e nevoie să răspunzi.
‎Lucrăm în ture ‎de șapte ore și 30 de minute.
‎Ai pauză de prânz de 45 de minute.
‎Prea gros.
‎Aducem mâncare de acasă, căci…
‎Doar n-o să mâncăm fursecuri de aici, nu?
‎Uneori, ar trebui…
‎Ce-i aia?
‎Da.
‎E un fursec prost. Ce facem cu ele?
‎Exact.
‎Ce facem când trebuie ‎să mergem la toaletă la muncă?
‎Pot merge…
‎Cerem permisiunea.
‎Nu plecăm de la lucru fără permisiune.
‎Am înțeles totul?
‎Întreb dacă-i totul clar.
‎O întrebare adevărată. Da.
‎Da, e foarte clar.
‎Aici. Bancul tău de lucru.
‎Mi s-a spus ‎că voi putea crea propriul fursec.
‎Și…
‎Acestea-s fursecuri de Crăciun făcute ‎cu copiii mei.
‎Toată lumea le iubește.
‎Aici facem fursecuri, nu cărți de colorat.
‎- Nu gustați? ‎- Aici facem doar fursecurile noastre!
‎Clar?
‎Mereu e așa?
‎Eu sunt Suzanne.
‎Jet, încântată.
‎Bun. Să împachetăm fursecurile!
‎Cine vrea fursecuri plictisitoare?
‎Da…
‎Doamna Jantien le-a inventat.
‎Fursecuri plictisitoare, ‎insipide, create de un monstru.
‎Vrei să guști?
‎Păi… Sigur sunt bune, dar poate mai bine…
‎- În pauza de masă. ‎- Haide!
‎Eu le-am făcut.
‎Sunt bune.
‎Ce se petrece aici?
‎Farid. Încheie-ți haina!
‎Scuze! Da?
‎- Suzanne? ‎- Da?
‎Te sună cineva.
‎- Ești Suzanne? ‎- Da.
‎- Sunt Farid. ‎- Bună!
‎Bun.
‎Alo?
‎Da, vin.
‎Ce e?
‎Socrul meu e la spital.
‎A căzut. Trebuie… Să-mi iau bicicleta.
‎Nu, te duc eu. Am mașină.
‎- Și munca? ‎- Familia e mai importantă. Haide!
‎Suzanne? Farid?
‎Nimeni nu pleacă de la muncă.
‎Ei bine…
‎Uite-i!
‎- Mami. ‎- Dragă.
‎Sunteți bine?
‎Bunicul a căzut.
‎- Unde e? ‎- Acolo.
‎Bună, sunt Farid. Lucrez cu mama voastră.
‎- Aștept în mașină. ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎- Dv. sunteți mama? ‎- Da.
‎- Ce face? ‎- A avut noroc.
‎Umărul își va reveni, ‎dar căderea e un semn.
‎Trebuie s-o lase mai moale.
‎Să nu se bucure prea tare, ‎s-ar putea să n-aibă noroc data viitoare.
‎- Îl putem vedea? ‎- Sigur.
‎Va trebui să rămână peste noapte.
‎Bine. Haideți!
‎Stați liniștiți! Va fi bine.
‎Nu.
‎- Nu va fi bine. ‎- Jules.
‎Mamă?
‎Tata a avut un accident.
‎Va fi bine.
‎Promit.
‎Jules?
‎Bunicul vrea să te vadă.
‎Ce semănați!
‎La fel de încăpățânați.
‎Hei…
‎Înțeleg că e greu.
‎Fă-o pentru bunicul!
‎Te rog?
‎Mami.
‎- Bună, mamă! ‎- Bună, Suzie!
‎Bună! Ascultă, eram la magazin
‎și aveau geci fluorescente
‎cu luminițe.
‎Bunicul e la spital.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu-ți face griji!
‎Și de ce e acolo? ‎Nu s-a dus ca să se distreze, nu?
‎Mă scuzați?
‎Stai, mamă!
‎O saluți pe bunica?
‎- Bună, bunico! ‎- Bună, Noortje!
‎Și tu ești la spital?
‎Da. Ne-a luat ambulanța.
‎Ce înfricoșător! Sunteți bine?
‎Mami a plâns. Și eu.
‎Draga mea!
‎Moșul încă n-a fost pe la noi.
‎Dar va veni.
‎Vei vedea, ‎vei găsi multe cadouri sub brad.
‎Nu avem un brad de Crăciun.
‎Bunicule, ce faci?
‎N-am nevoie de astea, Jules. ‎Inima mea e în regulă.
‎Doar am amețit puțin.
‎Te rog! Nu face asta!
‎Trebuie să mă întorc la muncă. Știi doar.
‎- Unde-i globul? ‎- Las-o mai moale! Docto…
‎Jules, doctorii nu știu ce zic. Haide!
‎Copiii să rămână aici. Veniți!
‎Jules! Doamnă.
‎Dle Crăciun, senzorii trebuie ‎să stea aici.
‎Globul. Du-te și ia globul!
‎Du-te, Jules!
‎Jules?
‎- Ți-am făcut un sendviș. ‎- Mersi, am mâncat.
‎Nu-mi plac morcovii.
‎Sendvișul are nevoie de morcovi.
‎- Îmi pare rău! ‎- Nu-i nimic.
‎- Bună! ‎- Suzie. Te-ai întors?
‎Da. Am ajuns acasă.
‎Ce-a pățit?
‎Nimic serios, a muncit prea mult.
‎Muncit prea mult?
‎Mamă.
‎- Ce fac copiii? ‎- Bine.
‎Fata vecină, Ella, e aici.
‎Are grijă de copii, eu mă întorc la muncă.
‎Fata vecină? Câți ani are?
‎- Câți ani ai? ‎- Am 15 ani.
‎Are 22.
‎- Creionul meu. ‎- Te sun diseară.
‎- Vei fi bine? ‎- Sigur.
‎Facem propriile decorațiuni de Crăciun?
‎- Da? ‎- Da.
‎Bun. Vom fi bine.
‎- Sună-mă dacă e nevoie de ceva! ‎- Da.
‎- Pa, Noor! ‎- Pa, mami!
‎- Și Jules să mănânce un sendviș. ‎- Da.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Pa, Jules!
‎Hai, Jules! Ce-ar face tata?
‎Poftim! Un sendviș
‎fără morcovi.
‎- Ai foarfece și lipici? ‎- Da.
‎- Dar nu știu unde. ‎- Bine.
‎Bunicul tău va fi bine.
‎Trebuie să se odihnească.
‎Dar n-o face.
‎Deloc.
‎Atunci, să aibă cineva grijă de el!
‎Bunicule?
‎Bunicule? Ce faci?
‎- Evadez. ‎- Am evadat și eu.
‎Deci? Ai luat globul?
‎- Pe mâine. ‎- Mâine?
‎- Întâi, odihnește-te! ‎- Nu pot, Jules.
‎Trebuie să plec acum.
‎Copiii așteaptă cadourile.
‎Vin să te ajut.
‎Parcă urai Crăciunul.
‎Îl urăsc.
‎Nu și pe tine.
‎Nu vreau să te pierd și pe tine.
‎Și mie mi-e dor de el.
‎Promiți că vei sta aici diseară?
‎Da.
‎Sigur vei fi bine?
‎Ai putea sta cu noi.
‎Nu. Mi-e mai bine aici.
‎Și eu am grijă de el.
‎Hai, mamă!
‎- Acasă sunt fetele. ‎- Da.
‎Și vor să facă decorațiuni.
‎Bine.
‎- Bine. ‎- Dar…
‎O vei lăsa mai moale, da?
‎Și nu uita medicamentele!
‎- Și unguentul pentru umăr. ‎- Da.
‎Ei bine…
‎- Ai grijă de el, da? ‎- Da.
‎Bun.
‎Sigur nu vii la noi?
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Da!
‎Vreau să te ajut. Până îți revii.
‎Da?
‎E drăguț aici, nu?
‎Unde suntem?
‎Aici.
‎- Cum e posibil? ‎- Hei!
‎Puteți vorbi în altă parte?
‎Unii au treabă.
‎Hei, ușurel!
‎Am vești bune.
‎Mă bucur.
‎Uite-l!
‎Holger.
‎El e Jules.
‎Am întârziat.
‎Știu. De asta l-am adus pe Jules.
‎Un copil?
‎Ikka, avem un copil!
‎Ce? Un copil? Când?
‎- Acum. ‎- Nu te speria!
‎Prosoape, apă caldă, masaj.
‎Respiră, Gunna! Respiră, da?
‎Ikka, vorbește despre…
‎Holger. E treabă de femei.
‎Respiră, Gunna! Respiră, da?
‎Și calmează-te!
‎- Ai nume? ‎- Da. Jules.
‎Jules?
‎Amuzant.
‎Dle Crăciun.
‎Unde ai fost toată noaptea?
‎Ne-am făcut griji.
‎Dragă Assa.
‎- El e Jules. ‎- Jules?
‎Seamănă perfect.
‎Da. Jules a venit ca să ne ajute.
‎Da. Fiindcă doctorul a spus ‎că bunicul trebuie să o ia mai ușor.
‎Dar doctorii nu știu ce spun.
‎- Dar ce spun? ‎- Ca bunicul să se odihnească.
‎Sunt bine.
‎Doar mă doare umărul.
‎Ai rețetă de la doctor?
‎Am nevoie de ea ca s-o înregistrez.
‎Holger.
‎Dle Crăciun, lasă-mă jos!
‎Bun. Stai jos!
‎Ikka, o pătură.
‎- Dl Crăciun trebuie să se odihnească. ‎- Da. Imediat.
‎Gunna? O ceașcă de ceai?
‎Ceai?
‎Dar mi se ondulează părul de la aburi.
‎În fine, Gunna. Nu mai bem ceai.
‎Ikka, întoarce-te! Vino aici! Aterizează!
‎Ascultați! Prieteni.
‎Din cauza șederii mele complet inutile ‎la spital,
‎am pierdut foarte mult timp.
‎- Da. ‎- Trebuie să muncim din greu.
‎Fiindcă mâine e Ajunul Crăciunului.
‎Dle Crăciun… Ar trebui să te odihnești.
‎- Da. ‎- Dar…
‎De asta am venit.
‎Foarte promițător.
‎- Holger. ‎- Ce vrei să fac?
‎Da, ce facem cu el?
‎Jules trebuie să afle totul de la început.
‎Dle Crăciun!
‎De la început? Permite-mi!
‎Spune!
‎Acum mult, mult timp,
‎a fost o explozie uriașă.
‎O explozie enormă, gigantică!
‎Cum să lucrezi aici?
‎Mersi, Gunna.
‎Ar fi mai bine,
‎fiindcă n-avem timp,
‎ca Jules să învețe din mers.
‎Bună idee. Ikka…
‎Da.
‎- Nu va merge. ‎- Ce?
‎Acesta e sfârșitul.
‎Fiecare sfârșit e un nou început.
‎Haide, Jules!
‎Cum să lucrezi aici?
‎De ce sunteți mici?
‎- Nu suntem mici. ‎- Tu ești mare.
‎Serios! Îți vine să crezi?
‎E o problemă delicată.
‎Bine.
‎Vă place să lucrați pentru Moș…
‎Pentru bunicul?
‎- Lucrăm? Noi… ‎- Nu e muncă, nu?
‎Nu, prostuțule.
‎Crăciunul e minunat.
‎- Da. ‎- Imaginează-ți…
‎E Crăciunul!
‎Nu! Trebuie să lucrăm.
‎Eu urăsc Crăciunul.
‎Dle Crăciun?
‎Drăguț, nu?
‎Nu e adorabil?
‎Uită-te la el!
‎Uite!
‎Ce emoționant!
‎E un moment important.
‎Urăște Crăciunul. Îl urăște.
‎Îi va trece.
‎Nu știu. Nu e pregătit.
‎- Nu e o idee bună. ‎- Se va da pe brazdă.
‎Și dacă nu…
‎Atunci…
‎- Vom vedea. ‎- Bunicule.
‎El e asistentul meu.
‎Să trecem la treabă!
‎Stai! Ce vrei să faci?
‎Umplem sacii de Crăciun.
‎Îi umpli? Nu. Vor rămâne așa. ‎Doctorul a zis s-o lași mai moale.
‎- Nu fac nimic. ‎- O fac eu.
‎Haide!
‎Uite lista, Gunna!
‎Mulțumesc, dle Crăciun.
‎Nu e minunat?
‎Bun, Gunna. Spune-mi! Hai!
‎Stai așa! Să vedem!
‎„Cuburi de construit pentru Mila”.
‎Cuburi…
‎Aici.
‎Aici sunt.
‎Nu.
‎„O păpușă cu rochie de prințesă ‎pentru Tommy”.
‎- Acolo. ‎- Da.
‎Gunna?
‎„Un colac pentru Dominique”.
‎- Colac. Vine. ‎- Atenție!
‎- Prinde! Așa. ‎- Da.
‎Bravissimo!
‎Bravissimo
‎Scuze, Gunna,
‎dar n-avem timp de asta. Avem treabă.
‎Mult talent și nimeni nu vrea ‎să mă asculte.
‎„Bezele cu ciocolată, ‎bomboane și dulciuri”.
‎Dulciuri.
‎Hai, Jules!
‎Ăsta e locul meu preferat.
‎Dulciuri.
‎Minunat, nu?
‎Ia și tu, Jules! Câte vrei. Hai!
‎Unde-s ăia doi?
‎Ce-am zis despre telefoanele mobile ‎la locul de muncă?
‎Îmi fac griji pentru fiul meu.
‎Fă-ți griji în pauza de prânz!
‎Sunt ocupați. Nu te aud.
‎N-ar trebui să fie ocupați. ‎Bunicul trebuie să stea.
‎Se odihnesc. Nu te aud.
‎Vești proaste.
‎Dacă nu vindem mai multe fursecuri, ‎se închide fabrica.
‎- Ce? ‎- Acum am aflat.
‎Dar am lucrat aici toată viața.
‎Oamenii nu mai vor fursecurile astea.
‎Trebuie să facem ceva.
‎Diseară, la mine acasă.
‎E timpul pentru revoluția fursecurilor.
‎- Mai ai vreo listă? ‎- Nu.
‎Copiii nu mai știu să scrie.
‎- Cum să citesc asta? ‎- Dă-mi-o!
‎E scrisoarea unui bebeluș.
‎E un desen.
‎Ăla e desen?
‎- E evident, nu? ‎- Doar eu nu văd.
‎Holger…
‎- Haide! ‎- Uite!
‎„Otto vrea un frate cu care să se joace.”
‎Bun. Vezi? ‎Nu e nevoie să-l învățăm nimic, nu?
‎Otto, virgulă, vrea un frate.
‎Un frate.
‎Da, dar… Stai!
‎Nu-i vom da cuiva un frate cadou.
‎Bun. Fără frate.
‎Stai! Atunci…
‎Îi dăm o minge.
‎Și-și va găsi prieteni ‎cu care să se joace.
‎- Hei! ‎- Bun.
‎O minge.
‎Sau un joc de societate.
‎Sigur, da.
‎- Nu va merge. ‎- Ba da.
‎Uite câte am făcut!
‎Cu roșu ‎sunt cei care n-au primit cadourile, nu?
‎Mai mulți decât credeam.
‎Împreună, putem recupera diseară.
‎Diseară.
‎Nu, dl Crăciun trebuie să se odihnească.
‎Assa.
‎Moșul are o datorie de îndeplinit.
‎Vom pleca împreună din Viena. ‎Apoi, mergem la Roma,
‎la Paris, apoi la Londra. Așa.
‎Spectacole la Viena, Roma, Paris, Londra.
‎Ce fac eu aici?
‎Stai în calea luminii mele.
‎Cum să lucrezi aici?
‎Să ne întoarcem înainte să vină mama!
‎Jules?
‎Noël?
‎Jules?
‎Mama a venit deja.
‎- Mamă. ‎- Jules.
‎În sfârșit.
‎Mi-am făcut griji.
‎Credeam că s-a întâmplat ceva. ‎De ce n-ați răspuns?
‎N-am auzit. Mă odihneam. ‎Ai auzit ceva, Jules?
‎- Pe mâine! ‎- Pe mâine!
‎Vii?
‎- Da. ‎- Pa!
‎Nu știu ce-ai făcut, dar îți mulțumesc.
‎Nu am făcut nimic.
‎Bunicul părea fericit. ‎Sunt mândră de tine.
‎Încheie-ți haina!
‎N-a fost o idee rea să venim aici, nu?
‎Mai aproape de bunicul.
‎Asta voia și tata.
‎- Cum a fost la muncă? ‎- Distractiv.
‎Trebuie să mă obișnuiesc.
‎- E tare amuzant. ‎- Farid?
‎Da.
‎Cel care m-a adus la spital. Mai știi?
‎M-a ajutat mult.
‎Și Jet.
‎- Vin diseară. ‎- De ce?
‎Fabrica are o problemă uriașă
‎și am o idee prin care s-o ajut, ‎cu fursecurile noastre de Crăciun.
‎Îți plac și ție, nu?
‎Știu că e greu, ‎dar trebuie să mergem mai departe.
‎Da? Uite ce face sora ta…
‎- Nu trebuie să fac nimic! ‎- Jules.
‎- Scuze, mamă, n-am timp. ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Nimic.
‎Ei bine…
‎Vrei să facem fursecurile tale
‎și să le scoatem din fabrică pe furiș?
‎Și să le dăm pe astea magazinelor?
‎Și sperăm că le vor plăcea tuturor.
‎O comandă mare și am salvat fabrica.
‎E un plan genial.
‎Poate e prea simplu.
‎Nu. Planurile simple sunt cele mai bune.
‎Suzie, ești o zeiță.
‎Pentru revoluția fursecurilor!
‎Jet?
‎Nu știu.
‎Dacă nu merge?
‎Nu se poate.
‎Trebuie să aducem culoare ‎în zilele astea întunecate.
‎Vreau să le arăt lui Jules și lui Noor ‎că nu trebuie să te agăți de trecut,
‎ci să mergi mai departe. ‎S-o iei de la capăt.
‎Chiar dacă e greu.
‎Ce faci?
‎Nimic.
‎E pentru mâine, la bunicul.
‎Ce faci?
‎Nimic.
‎Noor.
‎Bun, doar puțin.
‎Moșul vine diseară?
‎Poate.
‎Noapte bună!
‎Ascultă! E sania lui.
‎- Moșul n-are sanie. ‎- Ba da.
‎Ba nu. Noapte bună!
‎Cum altfel ajunge aici?
‎Are…
‎Nu vrea să fim treji când ne vizitează.
‎- De ce? ‎- Că așa zic eu. Hai, dormi!
‎Dar vreau să-l întreb ceva.
‎Ce?
‎Dacă și tata va primi cadou.
‎Cum te simți?
‎Bine, Assa.
‎Nu, serios.
‎Cum te simți?
‎Nu doar Jules a pierdut pe cineva.
‎Și ție ți-e dor de el, nu?
‎Da.
‎Mi-e dor de el.
‎Dar trebuie să mergem mai departe.
‎- Ușurel, te rog! ‎- Da.
‎Dar nu prea ușurel.
‎Că o să ne prindă Paștele aici.
‎Jules.
‎- Plecăm sau… ‎- Jules.
‎Credeam că nu mai vii.
‎Chiar e real.
‎Da, e real.
‎De ce n-ai căciulă de Moș?
‎- E bine? ‎- Da.
‎- Gata? ‎- Hei!
‎Da.
‎Unde mergem?
‎La familia Hoffmeyer.
‎- Unde? ‎- În Austria.
‎Austria.
‎Nu putem începe cu cadoul lui Noor?
‎Nu, pe ale voastre le las la urmă.
‎Bine.
‎Da.
‎Hans și Heinz.
‎Pentru Heinz.
‎Jules, nu atinge nimic!
‎„Pentru Moș Crăciun”?
‎Noi suntem.
‎N-ar trebui să atingem nimic.
‎Decât dacă e pentru noi.
‎„Delphine…”
‎- Lecomte. ‎- Da.
‎- O fată drăguță. ‎- O mașină de jucărie.
‎Asta.
‎Dă-i un fursec!
‎Nu mai sunt.
‎Sigur nu-i nimeni acasă?
‎Da, sunt la schi.
‎Bine.
‎E minunat să fii Moș Crăciun.
‎Da, încă una.
‎Și alta! Ce repede merge!
‎Hei!
‎Poți sări în altă parte?
‎Holger, fii și tu fericit o dată!
‎Merge de minune.
‎- Da. ‎- De minune?
‎Dacă se întorc și nu termin noua listă?
‎A cui e vina?
‎Am terminat.
‎Toți sacii au fost umpluți?
‎I-am terminat pe cei plini.
‎Așteptăm listele noi. ‎Holger nu ține pasul.
‎- Bunicule, vii? ‎- Da.
‎Nu.
‎Ce-i la minus doi?
‎Minus doi?
‎Ei bine… Nu știu.
‎- Gunna? ‎- Da, dle Crăciun?
‎- Ce e la minus doi? ‎- La minus doi?
‎Cărți.
‎Multe… Multe cărți.
‎Cărți mari, despre…
‎Matematică.
‎Îți place matematica?
‎Da.
‎Franceză.
‎Cărți despre franceză.
‎Îți place franceza?
‎Nu prea.
‎Ați muncit din greu.
‎- Da. ‎- Da.
‎Deci? Jules.
‎Îți place să-l ajuți pe Moșu'?
‎Da. Dar o fac doar o dată.
‎Da, minunat.
‎- Ăla? ‎- Dle Crăciun?
‎Doar o dată?
‎Spre Londra!
‎Să ghicesc! Pentru Moșul?
‎Nu.
‎- Ce scrie? ‎- Nimic.
‎„Santa, adu-l pe tata acasă, te rog!”
‎Ca să vezi! Nu ești singurul.
‎Nu poți aduce tații înapoi, nu?
‎Nu.
‎Bună!
‎Bună, am venit acasă.
‎- Tati! ‎- Aici erai.
‎Mi-a fost dor de tine. Ce faci?
‎Să mergem la mami, da?
‎Vreau să merg acasă.
‎Urmează Max.
‎Din Uz…
‎Uzbekistan.
‎Vrea un rol…
‎V-ați întors?
‎Nu te simți bine?
‎E umărul? Ce e?
‎Vrea acasă.
‎Știam eu. Ți-am zis.
‎Încercăm iar mâine, da?
‎Încercați?
‎Avem o treabă.
‎- Holger. ‎- Una.
‎- Holger, Max… ‎- Muncesc degeaba!
‎Hai, Jules!
‎Te-ai simțit bine ieri la bunicul.
‎S-ar supăra dacă nu ai veni.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Azi facem fursecuri.
‎Ce drăguț!
‎- Facem fursecuri. ‎- Da.
‎Ce vreți la cină în Ajunul Crăciunului?
‎Nimic prea complicat.
‎Fursecuri!
‎Și tu, Jules?
‎Jules!
‎Desenul meu! Jules!
‎Jules a scris pe desenul meu, mami.
‎„Adu-l pe tata acasă!”
‎Nu vreau să mai sărbătoresc Crăciunul!
‎Așa de greu e? Vorbesc în chineză?
‎Jules e tare prost! Tare prost!
‎Vorbesc eu cu el.
‎Desenul meu.
‎Înseamnă „Bună, ce faci?” ‎în chineză. Cred.
‎Asta-i tot ce știu…
‎- Ce faci? ‎- Rău.
‎Ei bine…
‎Sunt aici. Dacă vrei să vorbim.
‎Nu, mersi!
‎Tata a murit anul trecut.
‎În Ajunul Crăciunului.
‎Mi-e dor de el.
‎Nu vreau să mai sărbătoresc Crăciunul. ‎Dar mama și Noor…
‎Se prefac că n-a fost nimic.
‎Nu poți fi obligat să fii fericit.
‎Sau să faci ce nu vrei.
‎Mai ales dacă nu ești pregătit.
‎Dacă ai acceptat deja?
‎Nu contează.
‎Dacă nu vrei, nu vrei.
‎Bună, bunicule!
‎Ce faci? Cum e umărul?
‎Încă o zi de odihnă și voi fi ca nou.
‎Salut, Jules!
‎Jules, salută!
‎Nu înțeleg. Ieri era fericit.
‎Îl înveselesc eu.
‎Scuze! L-aș fi lăsat acasă, dar…
‎Stai liniștită!
‎Va fi o zi minunată, nu, Jules?
‎Bun.
‎Scuze!
‎„Înotătoare…”
‎„Microscop, creioane colorate…”
‎Jules?
‎Jules, să ne grăbim! ‎Înotătoarele sunt acolo.
‎Jules, America ne așteaptă.
‎America.
‎Broadway
‎Chicago
‎Las Vegas…
‎Următorul.
‎„Microscop”.
‎Cine vrea microscop?
‎„George, de opt ani, din New York”.
‎New York
‎Microscop. Se va juca cu el doar o dată.
‎Cred că George din New York ‎ar prefera o minge de rugby.
‎Haideți!
‎Dar vrea microscop.
‎Următorul?
‎Bine.
‎„Creioane”.
‎Acolo. Cutiile acelea mici. Le vezi?
‎Da. Ia-le!
‎Oameni mici, cutii mici.
‎Haide! Așa nu va merge.
‎Mai avem multe.
‎„Cască de bicicletă, puzzle, urs de pluș”.
‎Jules, fără skateboard, da?
‎Fără skateboard.
‎Să lucrăm sau nu vom termina lista.
‎Ne întrecem până la capăt.
‎Trei, doi, unu, hai!
‎Jules!
‎Nu-i corect, nu eram pregătită.
‎Ikka! Haide!
‎Nu facem una câte una. E clar?
‎Da, doamnă.
‎Mergi cu mine?
‎Dacă vede asta, mă dă afară.
‎Vei fi dată afară ‎și dacă se închide fabrica.
‎Luați puțin din ăsta și îl întindeți.
‎Și acum?
‎Totul pentru revoluția fursecurilor.
‎- Jet, ce faci? ‎- Jet.
‎Jet, ai permisiunea ‎să mergi la toaletă? Jet?
‎Asigurați-vă că nu vă vede!
‎Ne-ai salvat.
‎Acum chiar trebuie să merg la toaletă.
‎Nu poate fi așa de rău.
‎Ba da, a fost groaznic.
‎Încă urăște Crăciunul din tot sufletul.
‎Jules, ai terminat deja?
‎Vreau acasă.
‎Jules…
‎Trebuie să ducem cadourile ‎în toată America.
‎- Da. ‎- Sigur, fă-o!
‎Dar, Jules…
‎Nu pot fi obligat să fac ce nu vreau.
‎Mă duci acasă?
‎Nu renunț.
‎Are nevoie de un impuls.
‎Cum i-l vei da?
‎Nu-ți spun.
‎- Ne ajuți? ‎- Nu.
‎Dar sunt pentru revoluția fursecurilor.
‎Mama ta e o eroină.
‎Va salva fabrica.
‎Haide!
‎- Alo? ‎- Jules?
‎- Bună! ‎- Mama e acolo?
‎Nu știu.
‎- Ești singur acasă? ‎- Nu.
‎- Ați pus bradul? ‎- Nu.
‎Mama a luat mâncare pe diseară? ‎Pentru Ajun?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Ce păcat!
‎Poate face cumpărături acum?
‎- Poate, nu știu. ‎- ‎Bine.
‎- Bun. ‎- Pa, bunico!
‎Bunicule?
‎Jules!
‎Gunna.
‎Bună!
‎Ce faceți aici?
‎S-a întâmplat ceva groaznic. O catastrofă.
‎E îngrozitor.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu eram acolo. E groaznic. ‎Mă simt vinovată, domnule.
‎Dacă aș fi fost acolo, aș fi făcut ceva.
‎Nu știu ce, căci e foarte mare.
‎Gunna, liniștește-te!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Dl Crăciun s-a apucat singur de treabă.
‎Și… a…
‎căzut!
‎Jules.
‎Ai tu grijă de bunicul?
‎Trebuie să ne mutăm?
‎Vom fi mai aproape de bunicul.
‎I-am promis lui tata să am grijă de el.
‎A fost ultima lui dorință.
‎Jules?
‎Nu! L-am stricat. Jules?
‎Fă ceva! Nu sta acolo, așa de arătos!
‎- Jules. ‎- Da.
‎Jules. Ce bine! ‎Să plecăm imediat! Acum.
‎- Bine. ‎- Acum.
‎Hei, dragă! Bună!
‎Am făcut fursecuri.
‎Bună!
‎- Cine ești? ‎- Ella, dădaca.
‎- Unde e Jules? ‎- Sus.
‎- Da, mamă? ‎- Douăzeci și doi?
‎Are 14 ani.
‎Am 15.
‎Să-ți fie rușine!
‎Nu e momentul.
‎Nu e momentul?
‎- Unde-i Jules? ‎- La bunicul.
‎Nu e acolo. Casa e goală.
‎Și nu e nici la tine.
‎Nu știi unde-ți sunt copiii.
‎Vin acum.
‎Trebuie să plec. Jules a dispărut.
‎Ce facem?
‎Fiul meu…
‎Săracul bunic.
‎- Te doare? ‎- Da.
‎Orice e stricat
‎poate fi reparat. Nu, băiete?
‎Cum ai putut fi așa de prostuț?
‎Prostuț? N-am avut de ales, nu, Jules?
‎E datoria mea de Moș Crăciun ‎să duc cadourile.
‎Știu că nu simți la fel. ‎Dar asta e părerea mea.
‎Îmi dai bastonul și mă ajuți să mă ridic?
‎- Nu, o fac eu. ‎- Trebuie să plec.
‎Stai acolo! Liniștește-te!
‎Nu trebuia să te părăsesc.
‎Tata a…
‎Stai aici, da?
‎Mă ocup eu.
‎Singur.
‎Ați umplut sacii pentru America?
‎- Aproape. ‎- Dar ne ocupăm acum.
‎- Sunt gata? ‎- Nu, dar va fi bine.
‎- Va fi bine. ‎- Nu-i mare lucru.
‎Credeați că nu voi recunoaște ‎aceste cărți de colorat?
‎Aveți noroc.
‎Că am nevoie de toți angajații, ‎altfel erați concediați.
‎Toți.
‎Trebuie să mă duc după Jules.
‎Du-te! Ne asigurăm noi că nu observă.
‎Sigur? Nu vreau să fiți concediați.
‎Nu. Du-te după fiul tău!
‎Scuze pentru deranj.
‎Deranj? M-am distrat ca niciodată.
‎Du-te!
‎De peste 20 de ani, ‎facem fursecurile cunoscute de Crăciun.
‎Tradițiile trebuie păstrate, nu distruse.
‎Primiți ultima șansă.
‎Aveți patru ore ‎ca să faceți toate fursecurile.
‎Începeți!
‎E prea mare, nu?
‎Să vedem. Într-o zi
‎îți va veni bine, Jules.
‎Gata.
‎Bun, dar doar de data asta, da?
‎Jules, stai! ‎Va fi incredibil. Arăți grozav.
‎Grozav sau nu, nu vom recupera.
‎Ba da. Trebuie doar să crezi.
‎Ce faci?
‎Cred. Vezi?
‎Nu, tot nu cred.
‎Jules. Ai grijă, da?
‎Jules?
‎Da!
‎- Da, știam eu! ‎- Hai, Jules!
‎Jules, te iubim.
‎- Ți-a trecut durerea? ‎- Nu mai ai piciorul rupt?
‎S-a vindecat foarte repede.
‎Uite!
‎E Suzanne.
‎L-ai găsit?
‎Nu. N-am idee unde e.
‎E inteligent. ‎Sigur n-a făcut vreo prostie.
‎Pot folosi mașina ta?
‎- Ai tupeu. ‎- Desigur.
‎- Farid? Alo? ‎- Suzanne.
‎Întâi faci probleme la fabrică,
‎apoi pleci fără permisiune.
‎Revin când îl găsesc pe Jules.
‎Nu, te întorci acum sau deloc.
‎Mă duc să-mi caut fiul.
‎Și eu o voi ajuta.
‎Și eu la fel.
‎Sunteți concediați.
‎Toți.
‎La treabă!
‎Deci ai mințit.
‎N-am avut de ales, Assa.
‎Nu e pregătit. Am mai spus asta.
‎Dar nu: „Vai, piciorul meu!” Ai mințit.
‎Ca să se ocupe băiatul, ‎deși știi că nu vrea.
‎Nu e adevărat.
‎Vrea. Dar nu știe încă.
‎Trebuie să iubească iar Crăciunul. Atât.
‎Jules! Opriți-l!
‎Jules, stai!
‎- Jules, întoarce-te! ‎- Stai!
‎Nu te duce la minus doi!
‎S-a dus la minus doi, dle Crăciun.
‎„Elizabeth Crăciun”.
‎„Wilhelmus Crăciun”.
‎„Otto Crăciun”.
‎„Henricus Crăciun”.
‎„Virginie Crăciun”.
‎NOEL CRĂCIUN
‎Bunicul.
‎PIETER CRĂCIUN
‎Tata.
‎JULES CRĂCIUN
‎Îmi pare rău!
‎Îmi pare rău, băiete.
‎Speram să-ți placă iar Crăciunul.
‎Mi-ar fi mai ușor…
‎să-ți explic asta.
‎Titlul de Moș Crăciun ‎sau de dna Crăciun, Jules,
‎a fost transmis dintotdeauna,
‎din generație în generație, ‎în familia noastră, familia Crăciun.
‎Dar Moșul trăiește veșnic, nu?
‎Nu, băiete.
‎Uită-te la mine! Nu.
‎Toți îmbătrânim.
‎Într-o zi, ‎următorul la rând trebuie s-o facă.
‎Tatăl tău lucra deja ca Moș Crăciun ‎de ceva timp.
‎Până când…
‎Accidentul.
‎Da.
‎M-am gândit că ești prea tânăr.
‎Așa c-am început să mă ocup din nou eu.
‎Dar știi, băiete…
‎Sunt bătrân, Jules. Am obosit.
‎Căderea, spitalul.
‎Uite! O scrisoare de la tatăl tău.
‎A scris-o pentru tine.
‎Fiecare Moș
‎a lăsat o astfel de scrisoare următorului.
‎Căci, băiete, într-o zi,
‎vei fi noul Moș Crăciun.
‎Nu!
‎Voiam să te ajut o dată.
‎Tata e mort.
‎Și Moșul e mort.
‎Are 11 ani, cu păr blond.
‎Da… Nu, de azi. Bine.
‎Mulțumesc! Îl vor căuta.
‎Va fi bine.
‎Jules!
‎Jules, pe unde ai fost?
‎Te-am căutat peste tot.
‎- Unde e bunicul? ‎- Acasă.
‎De ce nu ești cu el? ‎Trebuia să ai grijă de el.
‎Jules, ești tare egoist!
‎S-a întors fiul risipitor.
‎Toți și-au făcut griji.
‎Jules, revino-ți!
‎Ai zis că nu e nevoie să fiu fericit ‎dacă nu vreau.
‎Da.
‎Dar e diferit să nu fii fericit
‎și să-i terorizezi pe toți cu starea ta.
‎Mama ta și-a pierdut slujba din cauza ta.
‎Ce?
‎Nu trebuia să zic asta.
‎Toată lumea greșește.
‎Și mamele.
‎Crezi că am greșit?
‎Nu. Tu doar dai totul.
‎Iar Jules știe.
‎Ce-i aia?
‎Nimic.
‎Tata.
‎N-o deschizi?
‎De ce nu?
‎Căci e o scrisoare de rămas-bun, da?
‎Dacă o citesc…
‎chiar s-a terminat.
‎Învață să uiți!
‎Ce știi tu despre asta?
‎Încă îl ai pe tatăl tău.
‎Eu nu.
‎Eu am pierdut totul.
‎Gata cu baletul.
‎Gata cu fustele scurte.
‎Un accident idiot.
‎Nimeni nu-l poate repara.
‎Faptul că ești supărat pe lume ‎nu va schimba asta.
‎Încă ai multe, Jules.
‎Citește-o, te rog!
‎Vorbește cu el, bine?
‎Da.
‎Îmi pare rău.
‎Și mie.
‎Te-au concediat din cauza mea?
‎Nu. Deloc.
‎Am făcut o prostie.
‎Planurile simple nu-s mereu cele mai bune.
‎Credeam că pot salva fabrica singură.
‎Că toți vor adora fursecurile noastre.
‎O comandă mare și apoi…
‎Ei bine…
‎Ai vrut să aduci culoare ‎în zilele astea întunecate.
‎Jules, dacă citești asta, ‎înseamnă că nu mai sunt.
‎Nu e o scrisoare de adio. ‎E un nou început.
‎Cum bunicul a preluat datoria ‎de la tatăl său,
‎vei continua și tu tradiția.
‎Nu mai sunt aici, dar trăiesc prin tine.
‎Tu trebuie să aduci lumină în întuneric.
‎Tu ești inima mea.
‎Împreună, suntem Moș Crăciun.
‎Pentru totdeauna.
‎Jules?
‎Trebuie să plec, dar să nu știe.
‎Ce vei face?
‎- Voi continua. ‎- Ce?
‎Voi salva Crăciunul.
‎Ești bine?
‎Mai bine ca niciodată.
‎Mulțumesc!
‎Pentru ce?
‎Crăciun fericit!
‎- De ce-s toți triști? ‎- Jules. S-a întors.
‎E sărbătoare. Sărbătorim un nou început.
‎- Serios? ‎- Nu, serios?
‎- La treabă! ‎- Hei!
‎- Venim. ‎- Da.
‎Îi seamănă leit.
‎Bun venit, Jules Crăciun!
‎Era și timpul, nu?
‎Jules, sigur nu vin și eu?
‎Nu. Voi face un detur.
‎Unul care nu ți-ar face bine la sănătate.
‎Să-mi fac griji?
‎Trăiască revoluția fursecurilor!
‎Îmi explică cineva ‎ce e revoluția fursecurilor?
‎Da.
‎Are gust de Crăciun.
‎O comandă uriașă.
‎Poftă bună, dna președinte!
‎Vrei și tu un fursec?
‎E bun, nu?
‎Da, te iubim!
‎Da!
‎Super, nu, Holger?
‎Uite!
‎Minunat, Holger.
‎Jules!
‎Doamna președinte a Americii ‎îmi vrea fursecurile?
‎Fursecurile colorate. Bine. Da.
‎Da.
‎Fursecurile alea colorate.
‎Fursecurile alea colorate…
‎Unde sunt?
‎Hei! Unde-s fursecurile colorate?
‎De ce nu răspunde nimeni?
‎- Mă duc să văd ce face Jules. ‎- Am fost eu.
‎Voia să mai stea în cameră.
‎Bine.
‎Nu va sta trist în cameră tot Ajunul, nu?
‎Mami, mi-e foame.
‎Bun. Ce voiai să faci la cină?
‎Nu știu.
‎- Ce ai în cămară? ‎- Nimic.
‎Răspund eu.
‎N-am apucat să fac cumpărături.
‎Noortje? Să mergem la cumpărături!
‎Da? Vom lua niște mâncare ‎pentru Ajunul Crăciunului.
‎Spaghete!
‎Ei bine…
‎Trebuie să te întorci.
‎Dna președinte a Americii vrea
‎fursecurile tale.
‎Ce? Cum e posibil?
‎A plasat o comandă mare
‎pentru cina prezidențială, ‎cu toți șefii de stat.
‎Dacă ne descurcăm,
‎vom deveni furnizorii lor ‎și vom salva fabrica.
‎Poftim?
‎Haideți, trebuie ‎să livrăm fursecurile diseară.
‎- Diseară? ‎- Da.
‎Nu pot veni.
‎De ce nu?
‎Căci diseară vom sărbători Crăciunul. ‎Am promis.
‎Putem sărbători Crăciunul mâine.
‎Sigur?
‎Da.
‎Cine ne ajută?
‎- Eu. ‎- Eu nu.
‎Mă duc la cumpărături cu bunica. ‎Poate veni și Ella.
‎Nu vom reuși.
‎Măcar am încercat.
‎Aveți nevoie de ajutor?
‎N-ar trebui să fiți acasă?
‎Ba da.
‎Să muncim din greu, ca să ajungem la cină.
‎Haideți!
‎Jantien, unde e aluatul?
‎Da, mă ocup.
‎Nu e nevoie să răspunzi ‎doar fiindcă am întrebat, Jantien.
‎Hai, la treabă!
‎Jantien!
‎Haide!
‎- A fost ultima? ‎- Încă o casă, în Londra.
‎Gata de decolare? Da?
‎Trei, doi, unu.
‎- Hai! Ce durează atât? ‎- Nu mai pot.
‎Să mergem la mami!
‎Hai, Jules!
‎Știam eu!
‎Hai, mai cu entuziasm!
‎Bravo, băiete!
‎Jules!
‎Julesy. Cum de ai învățat așa de repede?
‎Mi-am dat seama că tata e aici.
‎Sigur, băiete.
‎Știam eu că poți.
‎Poți s-o faci.
‎Am terminat.
‎Ba nu.
‎Am reușit.
‎- Crăciun fericit! ‎- Crăciun fericit!
‎- Crăciun Fericit! ‎- Crăciun Fericit!
‎Haide!
‎Ce e?
‎Jules?
‎Va fi bine.
‎Crăciun fericit!
‎A fost ideea lui.
‎Tu ai făcut asta?
‎Ce-i asta?
‎Brad de Crăciun și multe cadouri.
‎Jules.
‎În regulă.
‎Salvezi Crăciunul?
‎Ella.
‎E un cadou și pentru tine.
‎Uite!
‎Dragi prieteni, am plecat.
‎Frumos, nu?
‎Farid, stai!
‎Vino!
‎Cu grijă! E fierbinte.
‎- Bravo! ‎- Atenție!
‎- Da. ‎- Delicios.
‎Ninge!
‎Vreau să țin un toast.
‎Pentru un Crăciun alb minunat.
‎Da.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Un Crăciun alb.
‎Ce zici, Jules?
‎- Pe la anul? ‎- Sigur.
‎Ce drăguț!
‎Crăciun Fericit!
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei