Dă-mi pâinea.
Nu mai avem unt.
O să ne descurcăm.
Nu-ţi fie frică.
Zboară acum.
Bună, frumoaso !
Te iubesc !
- O să mergi pe continent ? - Nu astăzi.
Îţi aminteşti de vechiul meu prieten Olavi Kalm ?
Am uitat să-ţi spun că a sunat astăzi. E pe drum încoace.
Trăieşte la Paris. Vrea să fugă de oraş.
L-am invitat să stea cu noi.
Avem suficiente camere.
Sucul ăsta are un gust sănătos.
Lumea s-a schimbat.
Să nu spun mai mult. Mi-am dat seama când m-am întors.
- Vino să ne vizitezi vila. - Sună ca o idee înfricoşătoare.
- Whisky şi raci ? - Tentant. Sună confuz.
Pa !
Bună !
- E drum lung din Franţa. - Ca să nu spun mai mult.
- Merită ? - Într-un fel.
Vom vâna şi vom pescui. O să uiţi de viaţa de oraş.
Pare pustiu.
De fapt, sunt mulţi turişti anul ăsta, din cauza COVID-ului.
E al cincilea an al nostru şi, în sfârşit, începem să ne simţim acasă.
Am ajuns.
Bravo, Usko !
Are nevoie permanentă de întreţinere.
De fiecare dată când repari ceva, se strică altceva.
- Arată foarte bine. - Mulţumesc.
- Ăştia sunt cireşi ? - Pruni.
Cireşii sunt în spate.
Cultivăm cea mai mare parte din mâncarea noastră în grădină.
Lapte şi ouă avem de la vecini.
Vânăm şi pescuim.
Elli ! Olavi e aici.
Bună ! Olavi.
- Bună ! - Bună !
Bine ai venit !
O să dăm mâna şi o să ne îmbrăţişăm. Sper că e în regulă.
- Mă bucur să te văd din nou. - Şi eu.
Nu erai acasă la părinţii lui Elli acum 15 ani ?
- Îţi aminteşti de Elli ? - A fost demult.
- O viaţă de om. - Abia începuseşi facultatea.
- Aveţi o casă frumoasă. - Da. Are nevoie de reparaţii.
Maestre Kalm, vino să vezi priveliştea.
- Îţi scrii teza. Despre ce ? - E despre frumuseţe.
Deci nu ai o parteneră ?
N-am reuşit să cuceresc niciuna.
Femei sau bărbaţi. Sau contează ?
În principal, femei.
Trebuie să-ţi găsim o iubită în carantină.
- Iubită în carantină ? - Insula e plină de oameni frumoşi.
Cred că am întâlnit una pe feribot.
Plăcerile ei erau schimbările climatice şi ciupercile magice.
Era o doctoriţă tânără şi strălucită.
- Trebuie să fi fost Liina. - Da.
Ea era. Ne-am făcut cu mâna.
Doctori, soldaţi, poliţie şi pastori.
Ei sunt persoanele valoroase. În special, doctorii şi pastorii.
Poate că pastorii nu sunt.
Salut !
Stai o secundă.
Noi nu primim prea multe veşti pe-aici, uităm că afară e o altă lume.
E plăcut să avem un oaspete. E reconfortant.
Tatăl tău mai trăieşte ?
Nu.
Am avut împreună discuţii extraordinare.
Adesea, vorbea despre tine după ce ai plecat.
- Te aştepta să te întorci. - Am avut intenţia asta.
Dar după aia a survenit Parisul.
- Uite ce am găsit. - Mulţumesc.
Nu geaca. Uită-te la fotografiile astea.
Am avut coşuri în perioada aia.
- Totul e aranjat sus, Elli ? - Ar trebui.
- O să mă descurc, mulţumesc. - Noapte bună, atunci !
- Noapte bună ! - Ne vedem dimineaţă.
- Cred că şi noi trebuie să ne culcăm. - Vin sus imediat.
Bine.
Încă pescuieşti ?
Nu sunt multe locuri de pescuit în Paris. Sau vorbeşti metaforic ?
Fără chestii dubioase ? Ai rămas acelaşi pungaş şmecher.
A fost una.
Dar s-a complicat. Era măritată.
Ai slăbit ?
Poate, puţin.
Tu te-ai îngrăşat ?
Poate, puţin. Apa rece te slăbeşte ?
- Cum a fost cu femeia măritată ? - Super.
Escapade în weekend, cine delicioase şi alte activităţi.
Urăsc jetskiurile. Ar trebui să-mi iau puşca.
La început,
Elli nu a vrut să se aşeze la casa ei.
A vrut să călătorească, să studieze.
Dar după aia s-a întors.
Am obţinut un post aici, în arhipelag.
E o altfel de viaţă.
E un ritm mai lent aici, în sălbăticie.
Asta... Ascultă !
Sunetul ăla de vinil ! Simte-l.
Vechea şcoală şi independenţa !
Internetul nu merge niciodată în insule.
Intru pe internet la serviciu şi ascult muzică acasă.
Ascultă cum îţi loveşte urechile.
Sunetul ăsta merge oricând, oriunde.
Asta e artă, un clasic. Iubito !
Haide, fetiţo !
Dansează !
Dansează ! Să cânte muzica !
Nu e grozav ?
Feribotul opreşte aici o dată pe zi. Suntem la marginea civilizaţiei.
Dar continuăm să dansăm.
Urmează...
Coperţi ruseşti pentru cântecele formaţiei The Beatles.
Bine.
Nu-ţi face griji.
O să plece în curând. Spaţiile mici îl plictisesc.
Pa !
Te iubesc !
La naiba !
Îmi pare rău.
- Te deranjez din lucru ? - Nu.
- Cum merge cu scrisul ? - Încet.
Presupun că e normal.
- Tot mai cânţi la violoncel ? - Rareori.
Vrei să mergi la o plimbare ?
Mikko a spus că îţi scrii teza. Despre ce e vorba ?
Femei.
Înţeleg.
- În filmele lui François Truffaut. - Îţi plac femeile.
Îmi plac femeile şi bărbaţii, complexitatea relaţiilor lor.
Relaţii, în general.
Totuşi, nu eşti într-o relaţie.
Am fost până de curând.
Am vrut lucruri diferite.
Dacă iubirea e lucrul cel mai important în viaţă, atunci, ce e... mai exact ?
Tot iubire e când părăseşti pe cineva ?
Iubirea este întotdeauna în relaţie cu propriul sine ?
Că rămâi sincer cu tine însuţi ?
Dacă nu ai iubit-o, nu există nicio şansă pentru fericire.
Poate că eu caut ceva mai bun.
Salut !
Pacea Domnului...
Ce s-a întâmplat ?
Elli mi-a arătat insula.
Te-ai dus la magazin ? Ai luat tot ce ne trebuie ?
Da. M-am întâlnit cu Liina. Mi-a zis să-l salut pe Olavi.
Te place mult, vrea să trecem pe la ea.
- Vreţi să vă duc cu maşina ? - Mergem pe jos. Sau eu o să merg.
- Începe să fierbi cartofii. - De fapt, o să merg şi eu pe jos.
Nu uita de cartofi, o să gătesc eu diseară.
Bună seara, doamnelor şi domnilor !
O să începem seara cu cartofi, coriandru,
piure de brânză albastră, prima de felul ăsta.
- Asta e gastronomie experimentală. - Mulţumesc.
Cu multă plăcere.
Un colaj potrivit de gusturi,
cu ingrediente din grădină şi bucătăria doamnei noastre.
Minunat, Olavi ! Foarte... franţuzesc.
Nu, Mikko.
Foarte "izolat".
Noroc !
Am şi uitat. Vă rog să mâncaţi până nu se răceşte.
Trebuie să recunosc.
Prezentarea a fost nemaipomenită.
Dar sper că felul principal va fi mai gustos decât acest piure.
E dezgustător. Absolut oribil.
- Ai folosit toată sarea ? - Mult prea mult usturoi.
Hai să mâncăm ! Şi să nu ne plângem !
E posibil să nu fi fost
în Franţa în toţi aceşti ani, ci în bucătăria unei închisori ?
Poate, dar mănâncă. Nu risipi, şi ai ce-ţi trebuie.
E minunat să te avem aici, cu noi, prieten drag.
Sper că îmi permiteţi să rămân. În ciuda acestui fiasco.
Ia-ţi cuţitele şi pleacă. Acum, Michael Jackson.
Pune-ţi mănuşile şi înapoi la bucătărie !
Aş putea să fac un spectacol cu degete-marionete pentru voi.
O să te mănânc !
Bună dimineaţa !
- Bună dimineaţa ! - Mikko a plecat deja.
- E nemaipomenit de linişte aici. - Nu-i aşa.
Viaţă inaccesibilă lui Dumnezeu.
- Cum merge scrisul ? - Aşa şi-aşa...
Bine. Să mergem să-l vedem pe Mikko folosindu-şi magia.
Cu bucurie, Doamne,
Te slăvim.
Doamne, Îţi lăudăm numele.
Dacă vorbesc pe limba oamenilor sau a îngerilor,
dar fără iubire, sunt doar un gong răsunător
sau un cinel zăngănitor.
Iubirea e răbdătoare, iubirea e bună.
Ea nu invidiază,
nu se făleşte, nu se mândreşte.
Iubirea nu se bucură de rău,
dar se bucură de adevăr.
Întotdeauna protejează, întotdeauna are încredere,
întotdeauna speră, întotdeauna perseverează.
- Poţi să laşi asta acasă în drumul tău ? - Sigur.
- Noi o să ne plimbăm. - Ar trebui să fiu acasă în câteva zile.
- O să pun asta în maşină. - Elli... Whisky şi raci ?
Liina ar fi potrivită pentru tine.
- Crezi ? - Absolut.
Ce cauţi ? O lama ?
O femeie independentă, care gândeşte liber.
Am una din alea. Du-te şi găseşte-ţi şi tu una.
Dragul meu prieten... Ţine-mi locul.
Ne vedem în curând. Moartea nu aşteaptă pe nimeni.
În ce domeniu medical o să intri ?
Psihiatrie.
Vreau să am grijă de oameni.
Sunt mulţi oameni bolnavi psihic şi cu un comportament autodistructiv.
- Care dintre ei eşti tu, Olavi ? - Instabili psihic sau autodistructivi ?
Autodistructivi.
Cu Mikko pe continent, mereu e weekend pentru mine.
Tipul cu Liina. Au o relaţie ?
Liina nu e prea îndrăgostită de el.
Pentru că e plictisitor ? Ăsta e genul cel mai rău.
Aşteaptă ceva mai bun.
E norocoasă. Încă are timp să aştepte.
Iubirea vine pe planul doi când alegi un partener.
Sunt multe alte lucruri de luat în considerare.
Biologia evoluţionistă, în cel mai bun caz.
E trist.
Da. Eşuează de fiecare dată.
Ideal ar fi să găseşti înţelepciune şi iubire în aceeaşi persoană.
Dacă personalităţile nu se potrivesc şi nu e iubire,
cum pot doi oameni să convieţuiască fără suferinţă ?
Nu pot.
Atunci, suferim.
Mai vrei ?
Avem izvorul nostru cu apă proaspătă.
Noroc !
Pentru strămoşi şi focuri antice.
Mulţumesc.
Noapte bună !
- Pot să vâslesc şi eu ? - Nu.
De obicei mergi la pescuit cu Mikko ?
Nu, merg singură.
Elli, eşti fericită ?
Sunt.
Aşa cred.
Uneori visez că cineva
mă ia şi mă duce departe. Într-un loc deosebit.
Mă ia pur şi simplu.
Dar nu a apărut nimeni.
Aş fi putut pleca dacă aş fi vrut. Am ales să trăiesc aici.
Oamenii visează la tot felul de lucruri.
În special, la ceea ce n-ar vrea să se întâmple.
Semănăm foarte mult.
Vorbeşti sincer şi direct.
Îmi place.
Eşti fericit cu viaţa ta ?
Da.
Sunt zile când mă pierd şi nu pot să simt nimic.
Dar ştiu că fericirea este întotdeauna posibilă. E mereu acolo.
Trebuie doar s-o alegi.
Pot să intru ?
Poţi.
Ţi-e frică ?
Cu Mikko mereu plecat ?
Câteodată dorm sus, deşi el e acasă.
Am nevoie de spaţiul meu.
Ţi-am invadat spaţiul ?
E în regulă.
Dormitorul tău este
sub al meu.
Da.
Te deranjează
când
mă mişc la etaj ?
Te aud.
Când sunt trează.
Alo !
E cineva acasă ?
Bună !
- V-am prins într-un moment nepotrivit ? - Nu. Vă rog, intraţi.
- Olavi e bărbatul casei acum ? - Nu există "bărbatul casei".
Mikko e tot pe continent. Trebuie să fie o altă înmormântare.
Noroc ! Pentru vară !
Noroc !
Pentru whisky şi raci !
Pune puţină "muzică creştină".
Propun un toast.
Pentru foc, lumină şi pentru umbrele care se joacă cu ele !
- Pentru iubirea lipsită de teamă ! - Aleluia !
Nu el. Nu el.
Mă duc la tocilarul ăsta.
Mulţumesc pentru tot, din partea tuturor.
Căutăm ceva bun, dar lucrurile nu durează niciodată.
Continui călătoria.
Elli ! Putem încălzi sauna ?
Cred că putem.
Mulţumesc !
- Nu ne mişcăm prea repede ? - Olavi !
- Vreau să văd şi eu ! - Nu fi aşa de crispată.
Eu nu sunt crispat ! Strigi.
- Mă interesează. - Sauna e pregătită.
- Vin şi ceilalţi ? - Noi am venit.
- Vino şi tu, dragă. - O să vin imediat.
- Vino acum. - Vin imediat.
Realizezi că te pot auzi peste golf:
"Vreau să-ţi văd scula !"
- Vino să bei ceva. - Trăieşte puţin !
Să dansăm ! Whisky şi dans !
Bună dimineaţa !
De cât timp eşti aici, crăpând lemne ?
De dimineaţă.
Arată bine.
- Totul e în regulă ? - Da.
- Te-a deranjat ceva aseară ? - Am fost obosită. M-am dus la culcare.
Nimic altceva ?
Părea că tu şi Liina vă distraţi.
Aşa e.
Dar eu mă gândeam doar la tine.
Te provoc la întrecere.
Ai de gând să stai acolo ?
Bună !
Am prins o cursă spre casă mai devreme.
Şi un peşte mare. Hai să mâncăm !
Oamenii au aşa de multe întrebări legate de viaţă...
Întrebările duc la teamă, teama, la nevoia de a crede în ceva.
Trebuie să credem în ceva mai măreţ decât noi înşine.
Ceva etern.
Mi-am făcut griji pentru Mikko.
Se dăruieşte tuturor...
Nu cu mult timp în urmă, am vrut să renunţ la slujba mea.
M-am simţit neimportant.
- Am servit oamenii. - Cum a mers de data asta ?
A mers bine, de fapt. Am aflat despre doliu.
După şocul iniţial, simţim nevoia să depănăm amintiri.
Să ne folosim timpul şi energia,
să trăim în trecut.
Ne agăţăm de amintirile noastre şi le retrăim.
Asta aduce mângâiere şi înţelegere.
Nu am înţeles niciodată cât de nostalgici suntem.
Ai dreptate.
Vizita ta e un bun exemplu.
Imediat ce te-am văzut, am revenit la viaţă.
Eu am simţit acelaşi lucru.
Abia dacă am ţinut legătura, în afară de reţelele de socializare.
Nu te-am văzut de 15 ani.
Dar, imediat ce te-am văzut, mi-am amintit.
M-am simţit iar tânăr. Am simţit realitatea.
Eram mai uman. Dacă asta are logică.
Ce înseamnă asta ? Nu ştiu.
Dar a deschis ceva, iar acum vreau mai mult.
Amin !
- Bună dimineaţa ! - Bună dimineaţa !
Ai dormit bine ?
- Nu chiar. - De ce ?
Prea multă lumină.
- Lapte ? - Nu, mulţumesc.
Ce planuri ai ?
Petrecere până dimineaţa ? Whisky şi raci ?
Chiar trebuie să scriu. Mă întorc la lucrarea mea.
Vii la biserică ?
N-am chef astăzi.
Ce păcat... Ai fi auzit predica mea.
Vii să te plimbi cu mine ?
Trebuie să scriu, îmi pare rău.
În regulă. Bine. Spor la scris !
Am crezut că ţi s-a întâmplat ceva.
- M-ai căutat ? - Da.
Mikko a plecat pe continent.
Şi tu trebuie să aştepţi. Ca o femeie mereu singură.
- Nu poate fi uşor. - Ce se întâmplă cu tine ?
- Nu te înţeleg. - Asta trebuie să fie problema.
Nu ne prea înţelegem.
Când doi oameni sunt atraşi unul de celălalt,
ei cred că gândesc la fel.
Că gândurile lor se completează,
că totul e spontan şi minunat.
Apoi se întâmplă ceva.
Înţeleg că s-au înşelat întru totul.
Aşa crezi ?
Vorbesc despre lucruri pe care le-am văzut şi le-am auzit.
Ce ai văzut şi ai auzit ?
Cum faceţi amândoi dragoste şi cât de mult îţi place.
Nu ştii ce îmi place.
Sau ce nu îmi place. După ce tânjesc.
Îl iubeşti pe Mikko şi vrei să fii fericită cu el.
Tu ai plecat.
Eu te-am aşteptat.
Când am realizat că nu te mai întorci,
am hotărât să te uit.
Am plecat la studii, am călătorit...
Am întâlnit mulţi oameni minunaţi.
Am avut relaţii pasionale.
Tot felul de relaţii.
Aventuri de o noapte... Relaţii mai lungi...
Apoi, Mikko a intrat în viaţa mea. El mă iubea.
Ne-am căsătorit.
M-am simţit bine.
După nişte ani, ai apărut aici.
Te-am aşteptat.
Te iubesc !
Bună dimineaţa !
Hai să facem o plimbare !
Vreau să mă atingi.
Bagă-ţi degetele în mine.
Adânc înăuntru.
Mai adânc.
Nu.
Nu încă.
Continuă.
Împinge mai adânc. Mai tare.
Mai repede. Aşa !
Mai repede !
Să mergem !
Bună !
- Aţi fost la un picnic ? - Da.
Dacă aţi mai fi aşteptat, veneam şi eu cu voi.
E aniversarea noastră sau ziua când am venit prima dată
la părinţii lui Elli acasă. Erai şi tu acolo.
E ca o aniversare, aşa că trebuie să sărbătorim.
Vremea e frumoasă. Hai să aprindem grătarul !
Vino afară, să toastăm !
E minunat să fii cu cineva
de care poţi să te îndrăgosteşti în fiecare zi...
E ceva rar să ai pe cineva aşa în viaţa ta.
Singurul lucru trist e că nu avem copii.
- E vreun motiv anume ? - Elli nu a vrut copii.
Îţi aduci aminte de iubita mea din liceu ?
A fost oribil. A făcut un avort.
Îţi aminteşti ?
E greu să te gândeşti la asta.
Puteam să fiu tată.
Aş putea avea un...
Dar vă aveţi unul pe celălalt.
Elli ! Mi-a fost dor de tine.
Eşti minunată ! Vino mai aproape.
Pentru noi. Pentru aniversarea noastră.
Hai să încingem grătarul ! O pun pe Barbie pe jar.
Era o glumă.
Barbie e în călduri.
- Eşti supărat pe mine ? - Nu.
Nu-l pot opri pe Mikko să se apropie de mine.
Poţi, doar că nu vrei.
E aprins.
Grătarul e fierbinte. În curând, putem să mâncăm.
Vino aici, Elli !
Liina poate să mă ia pe continent mâine.
De acolo, spre Helsinki. Nici vorbă ! Nu poţi pleca încă.
Grătarul e încins !
O grămadă de afine. Pădurile sunt pline de ele.
Un bărbat merge să adune afine, găseşte un loc bun...
E fericit, le culege fără frunzuliţe, litri de fructe de pădure.
Merge acasă sau mai culege câteva.
Când o femeie găseşte un loc bun...
Ea vede un loc şi mai bun şi se duce acolo.
Vederea ei periferică găseşte un loc mai bun.
Şi asta se repetă. E ridicol.
O cantitate incredibil de mare de fructe de pădure e lăsată...
Au nişte tufişuri... Ce fel de afine ?
- Tufiş înalt de afine. - Da, mai mari şi mai puţin dulci.
Ce ziceţi să mergem cu barca sau să ne plimbăm ?
- Eu nu merg, dar mergeţi voi. - Mergem ?
- Să mergem la culcare ! - Te rog, lasă-mă în pace !
- Hai să ne întindem ! - Nu am chef acum.
Hai să ne îmbrăţişăm şi să ne sărutăm !
Nu mă atinge ! Mă sufoc !
Dispari odată !
Îmi pare rău.
Iartă-mă !
Te înţeleg.
Deşi nu vreau.
Te înţeleg.
Libertatea e dreptul de a nu minţi.
- Ce mai faci, prietene ? - Plec mâine.
- Chiar ai de gând să pleci ? - Da.
Mai stai.
O să vin vara viitoare.
Să sperăm că...
... vremea va fi la fel de bună.
Iartă-mă !
Pentru ce ?
Îţi aminteşti călătoria noastră la Barcelona ?
Da... Până în momentul când am leşinat.
Dar călătoria la Riga ?
Ne-am plimbat pe jos până la hotel.
O dimineaţă divin de frumoasă.
Ninsoarea copilăriei. Frumoasă şi rece.
- Trăiam momentul. Îţi aminteşti ? - Îmi amintesc.
N-o să mai avem ierni ca aia niciodată.
Fără zăpadă. Nu poţi schia.
O să încep să vânez mai des.
Să călătoresc imediat ce va fi posibil.
Locurile noi formează amintiri mai clare,
în caz că avem nevoie să ne agăţăm de ele.
Nenorocirea e să fii privat de dragostea altuia.
Suferinţă e dacă tu însuţi nu iubeşti.
E gustos ?
Ar trebui să mergem împreună la vânătoare de raţe.
Asta ar fi distractiv.
Ar putea fi distractiv.
Vino cu mine.
Simţi că poţi să fii tu însăţi cu mine ?
Da, dar sunt prea speriată ca să vorbesc cu tine.
Mi-e teamă să fiu sinceră.
- De ce ? - Mi-e teamă că, dacă sunt sinceră...
Reacţionezi violent.
Ţi-e teamă de mine ?
Mi-e teamă că mă vei abandona.
Te iubesc.
Aşa cum eşti.
Poţi să fii liberă.
Vreau doar să fii fericită.
Câteodată sunt aşa de supărat...
Câteodată, foarte trist. Câteodată, mă simt pustiit.
Nu simt nimic.
Te urăsc atât de mult...
Dar sunt, de asemenea, uşurat. Numai ceva bun poate ieşi din asta.
Indiferent ce alegi în continuare,
accept.
Şi sunt recunoscător că ţi-ai împărţit viaţa cu mine.
Sunt recunoscător că eşti sinceră.
Te iubesc aşa de mult, încât sper doar că eşti fericită.
Cu sau fără mine.
Vrei să mergem la pescuit ?
Da.
Bine.