Къде съм?
О, не!
За какво се държа?
За нищо!
Не...
Благодаря, г-н Горг.
Няма защо.
За да успеем, са нужни усилията на всички.
На всички.
Всички.
Всички!
Всички.
Всички... Всички!
Да. Всички сме тук.
Издаваше чудати звуци насън.
Дойдохме да проверим.
Умея да тълкувам сънища. Само кажи как.
Чрез танц, рисунка, смесено - ти избираш.
Радвам се, че сте тук. Нали във Фрагъл Рок поправяме проблемите дружно?
Да, с дузърите запълваме дупката
в Процепа на усамотението, за да върнем водата в лагуната.
А с лианите чистим водата на нашите братя и сестри мъргъли.
Природата лекува природата.
Страхотно.
Възклицанието накрая допринася много за песента.
Благодаря. - Плюс това,
Съветът на мъдреците планира
да нападнем тайно фонтана на горгите, за да възстановим водопада си.
Да, в тази връзка, не мисля, че трябва да го нападаме.
В съня ми си сътрудничехме с горгите.
Да ги вкараме в плана. Страхотна идея, нали?
Гобо!
Направо не мога да...
С горгите!
Забравих за какво се смеем,
но смехът ви е заразителен.
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред.
Младши!
Ехо!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
Във Фрагъл Рок.
Така, ето!
Всичко се свежда до това.
Или ще успея да развъдя бактерия,
която да изчисти океана от микропластмаса,
или ще стана за посмешище и ще трябва да търся друго поприще.
Може би ще те дресирам за цирково куче.
Не знам.
Ще документирам целия процес с няколко камери.
Една снима право в микроскопа,
за да уловя момента, когато Хрупла поглъща пластмасата.
Добре.
Рут, Мишел, Шърли, искам заедно с останалите героини
да наситите вселената с мисли за успех.
Къде сложих другите аквариуми?
Да, пред странната дупка в стената.
Ще ми трябват.
Но първо да вземем още океански проби за аквариумите.
Така.
Бъди нащрек и следи за странни неща.
Благодаря, мадам.
Май има преграда на пътя.
Добър ден, косматко.
Сещам се какво е това.
Гобо знае, че се връщам от Открития космос,
и ми готви парти изненада,
а междувременно ти ме забаламосваш.
Ще изчакам тук, докато станете готови.
Зъбльо, това нещо живее в стената, а ти си го открил?
Аз самата готвя докторат, но ти си гений!
Косматко.
Разказах ли ти как изобретих пудинга?
Благодаря за сянката. Докъде бях стигнал?
Гобо! Кажи го пак. Стайлъс не те чу.
Казах да си сътрудничим с горгите.
Не се шегувам.
Наистина смятам, че така трябва.
Сериозно ли?
Гобо, това е много...
Опасно.
Ще рече, че те обичаме,
но не щем да си сътрудничим с горгите, защото...
Те са горги!
Стига глупости, да следваме плана.
Хайде де!
Отърси се от тази мисъл.
Защо не прочетеш картичка от чичо Мат?
Не съм получавал наскоро,
защото той се връща във Фрагъл Рок.
Но ще ви кажа едно.
Чичо би се съгласил с мен, защото е най-умният фрагъл.
Нищо не пропускам.
Преди да изобретя пудинга, измислих ядлив пясък.
Гобо, забрави съня си и ни помогни да планираме атаката.
Хайде!
Бубър ще ни черпи. - Така ли?
Няма ли? - Бих могъл.
Супер, благодаря.
Бих хапнала нещо леко и свежо като пица от репички.
Идвам след малко тогава.
Време е Гобо да блесне.
Моят Младши-младши. Милото ми дръвче.
Толкова ми липсваш.
Прощавайте, г-н Горг.
Привет.
Казвам се Гобо Фрагъл и съм фрагъл.
Не е просто име.
Дойдох тук, защото има голям проблем с водата ни.
Отразява се на всички ни, защото сме свързани.
Всички мислят, че съм се побъркал,
но можем да си сътрудничим...
Признавам, идеята не беше добра.
За какво ти е тръбата? - За да питам дузърите
дали водата скоро ще се върне в Крагълската лагуна.
База вика дупка, база вика дупка. Чувате ли ме?
Откъде научи дузърския жаргон? - Страхотно, нали?
Бъди сериозен.
Дупка до база, прието.
Приетото ви е прието. Докладвайте за проект "Тапа".
"Тапа" напредва чудесно. Скоро се очаква резултат.
В лагуната отново ще има вода до края на деня. Приемам.
Благодаря, Шпонке. Приемам... - И край!
Прощавай.
Внимание! Затапят ли дупката, нападаме фонтана на горгите.
Бубър, планът е у теб.
Какво? Аз бях зает с почерпката.
За късмет, имам резервен. Хайде!
Разбрано!
Първа стъпка, запознаване с плана.
Хубави картинки. - Много! Кой ги е рисувал?
Ако щете вярвайте, Синко Боровинко. - Следва страстта си, браво.
Съсредоточете се. Втора стъпка, Шпонка ще прожектира
гигантско изображение на Поги в горгската градина.
Ще изглежда, че съм там, обаче няма да бъда.
Благодаря, Поги, аз ще разясня.
Трета стъпка, докато горгите недоумяват,
дузърите ще се промъкнат до фонтана
и ще го разрушат с техните машини, инструменти и дузърски джаджи.
Обичам джаджи.
Четвърта стъпка! Фонтанът ще бъде сринат
и водата ще се върне във водопада ни.
Оттук следва петата стъпка.
Боже, да не е танцова забава?
Много ясно, че е забава!
Къде е Гобо? Каза, че ще ни настигне...
Сигурно е отишъл да посрещне чичо си. Имат да наваксват.
Значи на Гобо ще му се надуе главата.
Чичо му Мат може да говори и насън.
Как добре поспах.
Жалко, че няма смисъл да сънувам с интересен живот като моя.
Позабавиха се с партито.
Дори да не са съвсем готови, ще ми се зарадват.
Шаваща сепия!
Мирувай и няма да те види.
Добро утро, Зъбльо.
Близо сме.
Хрупла е готова и само след минути
ще напълня аквариума с микропластмаса, която да излапа.
Усещам, че ще се получи.
Ще бъдеш ли до мен в един от най-важните дни в кариерата ми?
Благодаря ти за гостоприемството.
Идвай, Зъбльо. Имам нужда от твоята подкрепа.
Чакат ме за парти. Само ми позволи да мина, косматко.
Идваш ли?
Господине.
Може ли да поговорим? Ако ме изслушате...
Тихо!
Добре. Съжалявам.
Казвах на приятелите ми, че... - Приятели!
Какво значеше това накрая?
Тъпи са.
Имах един, но баща ми ме накара да го разкарам.
Това е ужасно.
Не мога да те достигна,
но бих те потупал за утеха.
Не биваше да го хвърлям в кладенеца.
Хвърлил си го в кладенеца?
Това е грубичко.
Младши-младши, милото ми дръвче.
Значи е бил дърво. Така е по-логично.
Чакай, аз познавам това дърво.
Да, падна в Голямата зала.
Какво?
Ако ме пуснеш, ще ти го донеса.
Но как да ти се доверя? Ти си фрагъл.
Дойдох да те помоля да спреш фонтана,
защото взема всичката ни вода и сме в голяма беда.
Да си помогнем взаимно.
Само така нещата ще се променят. Какво ще кажеш?
Съгласен?
Ами... - Да.
Може би ако...
Малко вляво.
Може би... Да, ето така.
Договорихме се.
И така...
Сега се връщам. - Добре.
Младши!
Здравей, татко.
Аз само си танцувам.
Не ме лъжи. Видях как пусна онзи фрагъл!
Трябва да си поговорим.
Добре, нека да...
Народе!
Бях хванат в плен от горг.
Ти си отишъл? Качил си се горе? Невероятно!
Казвам ви, той може да е горг, но не е лош.
Постъпил е лошо, но страдаше.
Не се ли е случвало на всички ни?
Не и на мен.
Добре де, случвало ми се е, определено.
Вие, приятели, сте до мен дори когато не съм идеален.
Важно е какво ще направим сега,
как ще реагираме и ще се сплотим.
Той е прав. Фрагълът е прав!
Нека не нападаме.
Да изградим ново приятелство и доверие.
Горгът ще помогне, ако му занесем дървото.
Хайде! Да го направим заедно.
Да!
Фрагълът е прав!
Всеки ден е ново начало, прекрасно,
ако ще да вали или небето да е ясно.
Хайде, последвай ме ти.
Всеки изгрев чертае хоризонти пред мен.
Има много за проучване всеки ден.
Хайде, последвай ме ти.
Всяко утро, всеки ден
и всяка вечер нанякъде ме зоват.
Докато на небето слънце има, и мен ще ме има.
Ще следвам песента.
Зове ме тя сега.
А когато за сън се готви светът...
...разни спомени ми пълнят ума.
Чудеса по петите ми тичат.
Всяка сутрин, всеки ден
и всяка вечер нанякъде ме зоват.
Почти стигнахме. Хайде!
Всяка сутрин, всеки ден
и всяка вечер нанякъде ме зоват.
Ето тук е идеално.
Да го изправим. - Бутай.
Чудесно. Благодаря ви!
Благодаря на всички ви!
Погледнете само. Има ли по-щастлив фрагъл от мен?
Гордея се с вас. Благодаря ви за доверието и...
Фрагъли!
Нали можело да му се доверим?
Явно е размислил.
Бързо отдолу!
Хайде, Уембли.
Пусни ме да мина!
И така, Зъбльо, Хрупла доближава микропластмасата.
Всичко върви по план, стига да...
О, не! Зъбльо, токът спря.
Трябва да включа отново таблото. Идвай да помагаш.
Стой до микроскопа
и включи камерата, щом токът светне, за да не изгубим всичко.
Татко ми каза, че фрагълите лъжат.
Искате да ни окрадете.
Хвърлих Младши-младши в кладенеца, за да не ме разсейва.
За да не забравям винаги да бъда нащрек за фрагъли!
Браво, синко. Така прави истинският горг.
Как се заблудих така?
Погледни го другояче.
По-зле няма накъде.
Не го казвай.
Винаги може и по-зле.
Имаме проблем.
Виждаш ли? - Тапата не държи.
До лагуната не достига вода.
Провал.
Край.
Явно нищо не се получава.
А ние сме закотвени тук заради мен.
Гобо, ти повярва в доброто у горгите. Беше красиво.
А и нали провалите не ни определят?
Да. - Благодаря,
че ми припомни друга моя грешка.
Този провал със сигурност е определящ за мен.
Гобо Фрагъл, който съсипа всичко.
Не трябва дори да ме поглеждате. Махам се.
Не ме гледайте!
Не ме гледай.
Тревожа се за него.
Не съм го виждала такъв.
Дори когато го победих на подскоци - игра, която той измисли.
Да го гушнем?
Не знам дали е достатъчно.
Говоря за здрава прегръдка.
А ако нещата бяха точно наопаки? Какво щеше да каже на нас?
Би ни напомнил, че всичко е поправимо.
И че ни определят не грешките,
а начинът, по който ги поправяме.
И че заедно можем всичко.
Цитирам Гобо. Иначе мисля, че е малко по-сложно.
И после би запял.
Прави сте. Така бих направил.
Разбирателството трябва да намерим.
Нека ближният бъде добре.
Пред бурята не бива да треперим,
а да я срещнем със смело сърце.
Дари ни с обич, с надежда ни дари.
Друго не трябва, нали?
Защото ти и аз
споделяме едно сърце,
споделяме една посока, която ни сбира
и светлина ни разкрива.
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце.
Тук съм, независимо от всичко.
На миналото на ръба стоя.
Когато притъмнее, знай, че където и да си
у тебе има светлина.
Затова...
С надежда ни дари.
Младши-младши!
Друго не трябва, нали? - Музиката те събуди!
Едно сърце, една посока... - Сетих се!
...която ни сбира и светлина ни разкрива. - Благодаря!
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце.
Заедно ли сме, да се тревожим не е нужно.
Защото вълшебството се прави дружно.
Това аз ли го изпях? - Да.
Споделяме едно сърце, споделяме една посока, която ни сбира
и светлина ни разкрива.
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце. - Едно сърце.
Какво... Младши! Фонтанът ми!
Какво правиш?
Каквото трябва, татко. Водата е на всички нас.
На всички нас!
Онзи камък свърши работа! - Водата е отклонена.
Фрагълите успяха!
Крагълите са спасени!
Има вода за всички ни!
Водата се върна! - И токът!
И работата!
Ура!
Спасихме лагуната! Успяхме! - Лагуната е пълна!
Благодаря, Младши.
Моля, пак заповядайте.
Водата е наша!
Татенце, има достатъчно за всички нас.
Но ние сме горги!
Престани.
Той е добро момче.
Токът ще светне след три, две...
Сега, Зъбльо!
Бързо, пусни камерата.
Зъбльо, моля те!
Сбогом, косматко.
Благодаря за чудесния подарък, косматко. Какъв интересен артефакт.
Получава се, Зъбльо.
Хрупла се справи!
Ти също, приятелче.
Ела тук.
Ура!
Страхотно! - Обичам щастлив край.
И аз.
Успяхме!
Благодаря, Младши. - И аз, Гобо.
Благодарен съм. - Аз също.
Оценявам жеста ти. - Аз - твоя.
До нови срещи. - Надявам се.
Благодаря. - И аз.
Стига, да тръгваме!
До скоро.
Споделяме едно сърце,
споделяме една посока, която ни сбира
и светлина ни разкрива.
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце, едно сърце.
Благодаря. Какво страхотно посрещане!
Благодаря. Благодаря!
Осъзнаваш ли, че създадохме бактерия, ядяща пластмаса,
със слънчева енергия у дома и документирахме всичко?
Когато дойдохме, нали ти казах, че ще променим света?
Какво ли още ще открием?
И, чичо Мат, напълнихме музея ти с какво ли не.
Крагълско наметало.
И мъргълска лента за глава.
Да, и дузърски скици.
Не са смешни, така им викат.
Предоставихме ги временно, ще ни трябват.
И част от фонтана на горгите.
Така и не ми дадоха да го почистя.
Нали разбираш, искахме нещата да символизират
нашето единство в труден момент.
Знам, че идеята ти беше друга,
но е важно за нас.
Всъщност...
Точно така си го представях, доволен съм.
Нося още един артефакт.
Майчице.
Вижте!
Какво е това, чичо Мат? - Не е ли очевидно?
Това е...
Виж-сладкиш.
Надзърташ вътре и получаваш сладкиш.
Да, има логика.
Супер.
Къде е сладкишът?
Споделяме едно сърце,
споделяме една посока, която ни сбира
и светлина ни разкрива.
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце.
Заедно ли сме, да се тревожим не е нужно.
Защото вълшебството се прави дружно.
Това аз ли го изпях?
Споделяме едно сърце, споделяме една посока, която ни сбира
и светлина ни разкрива.
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце, едно сърце.
Споделяме едно сърце,
споделяме една посока, която ни сбира
и светлина ни разкрива.
Заедно вървим,
в живота сякаш вечен екип сме неделим.
Споделяме едно сърце, едно сърце.
Превод на субтитрите Боряна Богданова