Dans bekymringene vekk
Uro er for en annen dag
La musikken spille
Nede i Fraggelberget
Jobb bekymringene vekk
Dansing tar vi en annen dag
La fragglene leke
-Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips.
Junior!
Hallo!
Reddiken min.
Dans bekymringene vekk
Uro er for en annen dag
La musikken spille
Nede i Fraggelberget
Fragglene: Tilbake til Fraggelberget
Nede i Fraggelberget.
Så Doc, som jobber fra hjemmelaben,
samler inn hundrevis av prøver i håp om å finne en unnvikende bakterie
som kan bryte ned mikroplast i havet.
La meg ha mitt dokumentar-øyeblikk. Dette kan være den rette bakterien.
Hvis jeg kan opprettholde temperaturen,
vil nok denne fyren spise plast til frokost.
Gjør den det, får jeg gi den et navn. Jeg tror jeg skal kalle den Knaskern.
Vi kan endre på det senere.
Å nei! Varmeapparatet ble ødelagt.
Du! En skrue.
Jeg lar deg ikke drepe Knaskern. Jeg må få deg på plass igjen.
Takk, Sprocket.
For en liten skrue.
Å, om bare jeg hadde babyhender nå.
Fillern!
Nei, jeg vil…
-Vær så snill. Her kommer jeg! -Unnskyld meg.
Jeg også!
Fossen renner fortsatt bare så vidt av en eller annen mystisk grunn.
Jeg lurer på hvorfor.
Alt vannet er vårt!
Gorger, gorger…
Rop sammen med meg, sønn.
Og vannet vi har, er fullt av det ekle sølet.
Jeg måtte rense fløyta. Noen må finne en løsning på sølet.
Merglene kan ikke være i Bobers vaskebaljer for alltid.
Ja, det er vrangt når det er trangt.
Ok, hvem er med på akvaaerobic?
Og finne og plisk og plask og plusk.
-Suppekompis. -Hva?
Vi tar gjerne mer av sjøgressgryta når du får sjansen.
Ja, klart det. Vips, er det noe jeg kan gjøre?
Noe viktigere enn å lage suppe, mener jeg.
-Miranda! -Å nei.
Halen på 90 grader!
Og finne og plisk og plask og plusk.
Finne og plisk…
Forsiktig, kraggler.
-Kaotiske vibber her inne. -Finne og plisk…
Hei, Moki. Jeg har laget gresskarbisque til kragglene.
Er det noe mer jeg kan gjøre?
Vannbøtta mi.
Jeg må hente mer ferskvann til merglene fra Ferskvannsviken.
En hengiven påminnelse om at vi deler denne bøtta.
Jeg vil ikke skape konflikt,
men merglenes morgen-vannaerobic holder kragglene våkne.
Det finnes ikke et godt tidspunkt. Kragglene drømmeleker alltid!
Ikke slipp den energien inn, kraggler. Bare pust nå…
…og dans senere.
Moki, kraggler…
-Finne, plisk, plask og plusk. -Vips? Så mange problemer som må løses.
Her kommer Vembi og verdens eldste fraggel.
Vi ser hva De vises råd har funnet på.
Unge Bober?
De vises råd kan virkelig trenge din hjelp.
Kan dere det?
Kan vi få mer reddik-nudelsuppe?
En av oss spiste for mye, så ikke alle fikk.
Å, det var meg. Jeg spiste for mye.
Ja, greit.
Jeg elsker suppe.
Takk, Bober.
Det var et stort sukk. Går det bra?
Ja. Men alle gjør noe viktig, og jeg er bare suppefyren.
Ikke misforstå. Jeg elsker å lage suppe.
Hvem elsker vel ikke en fin gumbo eller en fornuftig bouillabaisse?
Klart det. Ja.
Jeg skulle bare ønske jeg gjorde noe mer meningsfylt.
Alle kan bidra med noe viktig.
Min onkel Mac fortalte meg om det i et postkort.
-Så du bare setter i gang? -"Kjære nevø Gobo…"
Noen ganger er det lett å glemme hvor mye man har å tilby verden.
Ikke for meg, selvfølgelig, men for andre.
Her om dagen fant jeg noen snåle skapninger uten formål.
De trengte veiledning.
Heldigvis for dem var jeg der.
De ble ivrige bare av å se meg.
For en ære for dere alle.
-Unnskyld meg, sir. -Unnskyld meg.
Sir, jeg er opptatt med noe.
-Vakter! -Ja, ja.
Vakter! Vakter!
Er dere klare?
En gruppe ble så opprømte over mitt nærvær at de spontant begynte å spille musikk.
Husk, Gobo, at alle har noe spesielt å tilby.
Glad jeg kunne hjelpe. Glad dere er lykkelige. Bare hyggelig.
"Kjærlig hilsen reisende Mac."
Ser du?
Jeg har noe å tilby: suppe.
-Det er ikke meningsfylt. Det er lunsj. -Bober…
Huff, han virker veldig nedfor. Hei, jeg skriver en sang til ham. Ja.
Bee-ba-Bober
Du har den dee-dup-dup-dup-dober
Jepp, jepp, nok en perfekt Gobo-sang. Jepp, jeg er dyktig.
Ok, jeg har reddik-nudelsuppe til fragglene,
gresskarbisque til kragglene,
sjøgressgryte til merglene og babymaissuppe til doserne.
Den er helt smakløs. Den vil trenge mange flere reddiker.
-Og jeg er tom for reddiker. -Ja. Jeg vet ikke hva som skjedde med dem.
Takk skal du ha, Bongo.
Jeg får vel gå til Gorgehagen og hente flere selv.
Det kan like gjerne være suppefyren som går sin undergang i møte.
Yo, yo! Skulle ønske du ikke trengte å gå. Vilt hvordan reddiker bare forsvinner.
Dette er umulig. Er du en skrue for maur?
Vet du hva? Forskere tilpasser seg. Sprocket, vi må holde tanken varm.
Blås din varme hundeånde på den.
Ok, ikke min beste idé. Glad ingen så det.
Sprøtt at alt dette er avhengig av en liten skrue.
Må finne en knøttliten skrutrekker.
Vi har "Knøttsmå jernvarer" på Juniper. Hvem skulle trodd det?
Greit, Sprocket, tenk varme tanker i den retningen. Jeg kommer tilbake.
Ok. Du greier dette.
Bare ta en reddik og dra tilbake.
Og ikke bli most.
Greit, ingen tegn til gorgene.
Dette blir visst en rask, enkel tur.
Hjelp!
Kom. Fort. Vi trenger deg.
Ja. Mathilda er syk. Skynd deg!
-Skynd deg, skynd deg! -Kom igjen!
Takk og pris at du er her, lille fraggel.
-Du er den eneste som kan redde meg. -Ja.
Meg?
Ingenting slår en kjøretur.
Jo, jobbing er bedre,
men jeg trenger inspirasjon for å fikse søleproblemet.
Jeg har aldri sett denne tunnelen før. Ja. Ja, dette funker.
Jeg er kanskje skrap, men jeg føler meg som søppel.
-Hva er galt, fru Haug? -Det er det du må finne ut, lille fraggel.
Hun har ikke vært seg selv.
-Komposten har mistet sin gnist. -Ja.
Jeg er den siste fragglen du vil ha.
Du vil ha Gobo eller Vips eller Moki eller Vembi eller til og med Pogi.
-Jeg er bare suppefyren. -Nei!
Du må dra.
Dra?
Dra hvor?
Inn i skrapet.
Lille fraggel, du er mitt eneste håp.
Hjelp meg.
-Hva er det jeg leter etter? -Jeg føler at jeg er splittet inni meg.
Jeg trenger at du slår sammen alt.
Slår sammen…
Det virker fint.
Ok. Ja. Takk for at jeg fikk komme. Jeg finner veien ut selv.
-Nei, nei. -Å nei, du.
Nei, nei, du må dra.
Du må dra og hjelpe meg, lille fraggel.
Er dette engang hygienisk?
Innerst inne er du modig. Du greier det.
-Jeg elsker en dramatisk sorti. -Sensasjonelt.
Ok…
Jeg er i et fjell av skrap.
Jeg er i et fjell av skrap!
Jeg greide det!
Jeg besteg det hårete fjellet!
Grotteskjelv.
Så mange interessante maskiner.
Den skruen hører ikke hjemme der nede. Den hører hjemme der borte.
Sånn, ja.
Sånn.
En plass til alt, og alt på sin plass.
Ok.
Dette prosjektet bruker naturen til å helbrede naturen.
Alt på sin plass.
Naturen helbreder naturen.
Kanskje jeg ikke bør bygge noe for å få sølet ut av vannet.
Kanskje løsningen må komme fra naturen.
Sølet kom fra en slyngplante.
Kanskje slyngplanten er nøkkelen for å få fjernet det.
Greit.
Jeg skal håndtere dette på en rolig og logisk…
Få meg ut herfra!
Det må være en utvei.
Få meg ut herfra! Å, dette funker.
Eller ikke.
Ok.
Fikk det ut av systemet. Tenk nå, Bober, tenk.
Hva sa Skraphaugen?
Jeg trenger at du slår sammen alt.
Ok, takk. Det gir jo helt mening.
Det må finnes en utvei!
Mokis gamle skissebok?
Hvorfor er den her nede?
Og en kraggel-pute.
Og en doser-hjelm.
Jeg trodde skraphaugen bare var for gorgeskrap.
Jeg kan ikke tro det.
Det er skrap fra fragglene og kragglene og merglene og til og med doserene.
Så… Så skraphaugen er vel laget av oss alle.
Oss alle.
Huff da.
Ok, dette er helt normalt. Helt normalt.
-Vips, Moki trenger bøtta for kragglene. -Jeg trenger den for merglene!
Merglene vil nok ikke alltid drive med vannaerobic!
Det er akvaaerobic!
-Dette er en latterlig krangel! -Men jeg vil vinne!
Hva i Doserriket driver du med?
Hvis fragglene ikke spiser bygningene, får vi rive dem og gjenoppbygge dem selv.
Å nei.
De kaller meg arkitekten, men jeg la aldri en plan for dette.
Dette vil hjelpe.
Slapp av, Junior Junior. Vi skal få vekk alt sølet så du blir ren og vakker.
-Ja. -Junior!
Hva driver du med?
Jeg bare demonstrerte hva ingen gorg noensinne skal gjøre.
Slemt tre.
-Ok, bra. -Slemt tre.
Vent nå litt. Nei!
Du kaster bort gorgenes vann på det treet.
Men pappa, han ble syk av alt sølet.
-Jeg ville bare… -Jeg vil ikke høre det. Du er en gorg.
Kast treet ned i brønnen.
Ned i brønnen?
Men pappa, nei!
Junior!
Ned i brønnen.
Å nei.
Farvel, mitt lille, store tre. Jeg vil aldri glemme deg.
-Fraggelberget har aldri vært slik før. -Jeg vet det.
Jeg er så lei for det.
Som om himmelen faller ned.
Hva?
Ok, dette er helt normalt.
-Hva skal jeg gjøre? -Slå sammen alt.
-Hva betyr det?
-Slå sammen alt. -Slå sammen alt.
Kanskje hvis jeg…
Kom hit. Det er bra.
Ja. Ok, folkens, kom hit. Du også. Kom igjen. Ja.
Å nei. Hva nå?
En suppegryte? Så jeg er bare suppefyren her nede også?
Er dette en spøk?
Hjalp jeg engang Mathilda?
-Hva skjedde der nede? -Hun er i verre form enn noensinne.
Selvfølgelig ikke.
-Snakk til oss, Mathilda! -Vær så snill!
Der ser du. Jeg sa jo at jeg var feil fraggel for dette.
-Hva er greia med suppegryta? -Ja, er den i messing?
Hjertesuppe.
-Unnskyld? -Hjertesuppe.
Vil du at jeg skal lage ertesuppe?
Skraphaugen har talt!
Kanskje for siste gang.
-Å, Mathilda! -Mathilda!
Æsj. Ertesuppe var aldri min spesialitet.
Å bekymre seg er derimot min spesialitet. Om bare jeg kunne lage en suppe av det.
Den trenger noe.
-Men hva? -Skapet er tomt. Vet ikke hva som skjedde.
Slå sammen alt.
Å, dette igjen? Det var ikke til nytte i Skrapfjellet. Det reddet ikke deg.
Slå sammen alt.
Skal vi se.
Jeg har fraggelsuppe, kraggelsuppe, mergelsuppe og dosersuppe.
Hva om jeg…
La oss se hva vi har
Alle puslespillbrikkene vi tar
Deg og meg skal oppi
Harmoni
Kan være når vi
Slår sammen alt i én blanding
Slår sammen alt, ser hvordan det passer
Jeg tror det kan gjøre susen
Det kan føre dem alle sammen
-Det lukter nydelig. -Varm!
Oi!
Det er veldig godt.
Jøss, se på dette!
Alle er inkludert
Den perfekte komboen.
Kunstverket mitt
Fikk hjertene hit
Jeg vil si jeg fant en løsning
Slår sammen alt i én blanding
Slår sammen alt, det passer perfekt
Føles som om det kan gjøre susen
Det kan føre oss alle
Sammen
Slår sammen alt
Føles som om det kan gjøre susen
-Det kan føre oss alle -Føre oss alle
Sammen
Jeg liker også suppa!
Jeg sier nok dette fordi jeg har suppe i magen,
men jeg tror at hvis vi samarbeider, så kan vi løse alle problemene her.
-Ja. -Strålende forslag.
Ja, alle kan ri på den bølgen.
Dette er en god start. Jeg fant ut hvordan vi får sølet ut av dammen.
Oi!
Se. Slyngplantene kan ta til seg sølet igjen.
Oi!
Å, se.
Se på det.
Naturen ønsker å helbrede seg selv. Vi kan rengjøre dammen.
-Ja! -Ja!
-Oi! Det er flott! -Ja!
For en ren dam. Ja.
Det betyr at doserene kan bygge igjen!
-Ja! -Det er en strålende nyhet.
Og vi kan svømme hjem når vannet er rent.
Etter at vi hjelper fragglene med å finne ut av hva som er galt med fossen,
og hvordan man får vannet til lagunen.
-Ja! -Ja, ja!
Hørte du det, Laki? De vises råd fant en løsning.
Vel…
Bober, vet du hva? Det var utrolig.
Takket være din nydelige suppe samarbeidet alle om ideer med fred i hjertet.
Ja.
Vent litt. Fred i hjertet.
-Hjertesuppe. Ertesuppe. -Ja.
Ertesuppe er hjertesuppe.
-Nå skjønte jeg det. -Jeg skjønte det ikke.
Det var noe Skraphaugen sa. Jeg sparte en skål til henne.
-Kom. Vi tar den med til henne. -Ok.
Fru Haug, du er frisk!
Ja. Og det er takket være deg,
du modige, veldig smarte og veldig viktige lille fraggel.
Men hva forandret seg?
Å, fraggler, dosere, mergler, kraggler.
Når dere ikke har fred i hjertet, kan ikke jeg heller ha det.
Men du, Bober, forente alle sammen, og det var det som helbredet meg.
-Du er frisk igjen, Mathilda. -Sensasjonelt. Fantastisk!
Du er fin.
-Mektig. -Du er et ikon.
Ok, nå holder det.
Det er alltid mer å gjøre,
men det dere så i dag, er at harmoni er riktig vei.
Skraphaugen har talt!
Og hun vil fortsette å tale og være i god helse.
Ok, ok. Gi meg den suppa, nå.
Jeg er sulten.
Ja, kom igjen. Ikke vær sjenert.
Vel, Knøttsmå jernvarer på Juniper var egentlig en punkrock-gullsmed,
men de lånte meg en knøttliten skrutrekker.
Sprocket! Hvordan…
Har du… Hva skjedde?
Den er reparert. Det er et mirakel. Du holdt Knaskern i live, kompis.
Og snart skal vi sette ham i arbeid
og finne ut om han er den lille fyren som kommer til å redde verden.
Jeg gleder meg til å sette i gang.
Takket være Bobers hjertesuppe har vi en god plan for nesten alt.
-Ja. -Sølet, Kraggel-lagunen, merglene.
Men vi vet fortsatt ikke hva som skjedde med fossen.
-Jeg mener, hvor er den? -Ja.
Ja.
Kanskje den er der?
Ok. Så vi må bare få tilbake vannet vårt fra
gorgene. Det blir tøft, men jeg tror vi greier det sammen.
Hvis du sier det, så, suppefyr.
Fraggler!
De kastet oss i et bur Ingen nøkkel finner vi
-Må finne en måte å bli fri -Jeg vil også synge.
Bare én ting fant vi for deg og meg
Skal rocke denne kåken Til gitteret takker for seg
For alle her må rope til vi bryter oss ut
Fraggelberget, Fraggelberget
Rocker av gårde til frihet, ja så menn Roller og setter dem på plass, min venn
Skal ta flikkflakk, hopp og sprett Tilbake til Fraggelberget
Ja!
Moki tok en pinne og slo på gitteret Vips begynte å rocke…
Takk for at du tok imot.
Bober blåste et horn som en gal
Skaffet meg gitar og sang som en nattergal
For alle her må rope til vi bryter oss ut
Fraggelberget, Fraggelberget
Rocker av gårde til frihet, ja så menn Roller og setter dem på plass, min venn
Skal ta flikkflakk, hopp og sprett Tilbake til Fraggelberget
Beklager, skulle gjerne ha blitt.
-Glad i deg! -I like måte!
UTGANG
Slipp meg.
Tekst: Espen Stokka