Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos fragglarna
Jobba är också bra
Vi jobbar på, men dansa ni
Kom och lek med oss
-Vi är Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips.
Junior!
Hallå!
Min rädisa.
Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos fragglarna Här hos fragglarna
Fragglarna: Tillbaka till Fraggelberget
Här hos fragglarna.
God morgon, Fraggelberget.
Då så. Mycket att göra. Många problem att lösa.
Doozerbyggnader överallt, vattenfallet är torrt, mergglar i nöd.
Men jag är i bättre skick att hjälpa till efter lite träning, så…
Låt oss kicka igång dagen med ett dyk.
Simglasögon? Check. Handduk? Runt nacken.
Jag som går ut? På momangen.
Inget är bättre än ett morgondyk.
Inget slår ett morgondyk.
Den bästa delen av min dag, precis…
Ledsen, Vips. Dyk inte.
Titta!
Vattnet är alldeles gojsigt!
De äckliga doozerpinnarna har smält. Du kan inte simma i det. Ser du?
Förresten, nån gav mig en visselpipa!
Precis som jag misstänkte.
Gojset från de nya doozerpinnarna har förorenat vattnet
och ger mergglarna hicka.
Visste vi inte redan det?
Jo, men jag ville kanske bara ha på mig mina doktorskläder i dag.
Tack för den uppriktigheten, Bober.
Vi är åtminstone inte i det där äckelpäckel-gojsvattnet.
Nej.
Tack för att du låter oss slagga i dina tvättkar, Bober.
Ingen orsak.
De är bara mina favoritsaker i världen.
Var försiktig med dem?
Okej. Tänk om vi kunde skrämma mergglarna.
Vi kunde skrämma hickan rätt ur dem.
Genialt! Min bästa vän är ett geni!
-Nej, du är det. -Nej, du är det.
-Du är det.
-Du är. -Du är.
Okej, okej, okej. Ni är genier båda två, okej?
-Okej. -Vembi.
Vad sägs om att du och jag går och kläcker några skrämselidéer?
Gärna!
Men hur kläcker man idéer?
Det gör väl inte ont?
Jisses.
Hej, Vips! Hur mår du?
Inte så bra, ärligt talat.
Det är så många problem i Fraggelberget.
Jag vill bara hjälpa.
Och jag hjälper bättre efter ett dyk.
Men jag kan inte dyka just nu på grund av vattnet.
Och vattnet är ett problem jag vill hjälpa till att lösa.
Jag kan inte hjälpa förrän jag dyker.
Och det går runt och runt.
Vips, jag vet hur gärna du vill hjälpa.
Och att inte kunna hjälpa blir som en hicka.
Och det är ett annat problem jag vill lösa.
Vips, Vips, Vips, du är ett kalejdoskop av känslor.
Vi har absolut mycket att göra,
men universum kanske säger åt dig att ta chansen att slappna av.
Slappna av…
Slappna av.
Nä. Det låter inte som min grej.
Att dyka kanske inte är det enda som gör dig lycklig.
Du kan prova nåt nytt. Vet du vem som alltid gör det?
-Säg inte farbror Mac. -Farbror Mac. Hur visste du det?
Det här vykortet kanske kan hjälpa.
"Käre brorson Gobo…"
Häromdagen analyserade jag yttre rymdens vildmarker.
Det var allvarliga grejer.
Och där var de.
Det vackraste naturen hade att erbjuda: piff-puffar.
De såg så avslappnade ut.
Jag vill sväva med er. Det vill jag!
Och, unge Gobo, jag hade turen på min sida den dagen.
Jag hittade ett sätt att möta piff-puffarna i deras sfär.
Jag menar, verkligen, Gobo, kan du tänka dig nåt mer avslappnande?
Hjälp mig!
Utan nån som helst hjälp svävade jag bredvid piff-puffarna.
Jag hatar det här!
Och jag älskade det, Gobo, verkligen älskade det.
Och jag ville aldrig sluta.
Få det att sluta!
Det var en segerrik dag för din farbror Mac.
Och om det är nån kunskap jag önskar skicka vidare, är det denna:
Var aldrig rädd att pröva nåt nytt.
"Kram, din resande farbror Mac."
Din farbror Mac har rätt.
-Vad? -Vad?
Jag fattar inte heller att jag säger det, men han har rätt.
Att dyka kan inte vara enda sättet att rensa huvudet.
Jag behöver en ny extrem aktivitet.
Jag ska åka linbana genom stora hallen.
Nej, Vips. Det låter inte vidare säkert.
Lyssna på mig, Vips, universum ber dig att sakta ner.
-Ja. -Jag tänker inte sakta ner. Jag är Vips!
Jag rör mig, hoppar, kastar mig ibland, men jag sitter inte stilla.
Jag kan inte sitta still längre.
Ända sen fragglarna slutade äta våra byggnader
och vi inte har kunnat jobba, känns det som om jag ska bli tokig, dr Vattenpass.
Okej. Tack för att du delar med dig.
Och det är genom att prata om det som vi tar oss igenom det tillsammans.
Är det?
Så, ja.
Förhoppningsvis kan hydrorensaren få bort gojset så vi kan bygga igen.
Jag önskar att vi aldrig haft sönder kvisten och upptäckt gojset.
Saxpinne!
Vi har tagit en stor paus, men du pausar inte.
Kom till cirkeln. Dr Vattenpass har verkligen hjälpt mig.
Jag sov i nästan fem minuter i natt. Ha!
Jag kan inte vila förrän jag får bort gojset från vattnet.
Jag behöver bara fokusera.
Okej. Jag hör dig, jag ser dig och jag respekterar dina behov.
Dr Vattenpass lärde mig det.
Han är verkligen toppen.
Rymdbytta! Mystisk rymdbytta på väg in!
Ja!
Junior, det här är den sista byttan vatten jag behöver till mammas och pappas bad.
Jag tycker att jag var rätt dukt…
Åh, boj.
Vad är det här för gojs?
Jag hoppas inte nåt hamnar i mammas och pappas…
Junior!
Vad är det för geggigt slajm i mitt bad?
Ja, det är mojsigojsigt!
Vadå för gojs? Jag… såg inget…
Vi älskar det.
Min hakpäls har aldrig varit mjukare.
Bra jobbat, gullebullen.
Jag ska hämta lite mer gojsvatten.
Ja.
Gojsvatten, gojsvatt…
Igen?
Okej, Sprock!
Jag kan inte fatta att du har loppor.
Jag har inte tid för det här ovanpå allt annat.
Nej, Sprock, klia inte! Vi har medicin mot det.
Om det känns bättre, så ser du ut som en gullig lampa.
Veterinären säger att den här medicinen borde hjälpa.
Men låt det gå fort, för jag har plastätande bakterier att odla.
Säg "ah".
Okej, det är klart. Tillbaka till mitt labb.
Spottade du just ut den?
Stackars mergglar. Doozerpinnsgojset har verkligen satt spår hos dem.
Om vi inte kan skrämma hickan ur dem,
-kanske de aldrig hämtar andan. -Och jag får kanske aldrig mina kar.
Vilket såklart är ett sekundärt problem.
Men det är inte inte ett problem.
Hur som helst, oroa dig inte.
Vembi och jag kläckte idéer och kom på nåt rätt läskigt.
Japp!
-Redo, Vembi? På dem, bara. -Ja.
Ni var borta ett bra tag.
Är det vad ni kom på?
Vembi la mycket tid på att dansa.
Ja, jag fick dansfeber.
Jag kanske borde hjälpa er nästa gång.
Okej. Men jag vet inte hur du ska toppa det.
Ja.
Mina vänner är oroade i onödan.
Farligt, schmarligt. Det kommer gå bra.
Ja!
Det gick inte bra.
Snälla säg att det inte var min balobis.
Det var din balobis!
Hej, Vips!
Smarrigt jordnötssmör.
Ost!
Kom igen! Det var min bästa cheddar.
Kittel, kittel, kittel.
Seså! Gapa! Du måste ta din medicin!
Kom igen!
Såja! Ja!
Åh, toppen. En vrickad balobis.
Nu kan jag verkligen inte hjälpa nån.
Jag känner mig så vilsen.
En gång var min tanke klar
Jag såg min tanke klar
Bort och hem
Min väg var känd
Och livet underbart
Men nu går jag i drömmens dal
Och inget är som det då var
Längtan drar i mig
Vem är jag, så säg?
En gång visste jag
Just vem jag var
Och ingen är väl gjord av stål
Nu känns helt plötsligt allting svårt
Om natten vaknar jag
Och känner mig så svag
En gång visste jag
Just vem jag var
Vips? Vips!
Mår du bra?
Jag mår bra.
Men hur hjälper man när man känner sig hjälplös?
Åh, Vips.
Okej. Ja. Släpp ut det, bara.
Vips!
Jag vet nåt som kommer få dig på bättre humör!
Är det dykning?
Följ mig, så får du se.
Vad är det här för ställe?
Det här, kära Vips, är Sinnesringen.
Här ska du få lära dig meditera…
Okej. Kom ihåg, hörni, vi måste skrämma mergglarna.
Okej. Var riktigt, riktigt tysta.
De har ingen aning om hur rädda de kommer bli.
Och, nu!
Är du okej?
Jag är okej.
Meditation?
Och jag som sa att stillasittande inte är min grej.
Det kan vara allas grej. Det är enkelt. Låt mig visa dig.
Ny belysning. Okej.
Se upp! Det är en massa pluppar som flyger runt.
De är tankelampor av olika slag:
oro, stress, lycka, fruktan.
Man måste bara kännas vid dem och låta dem passera.
Ja, jag är rädd att jag inte alltid lever upp till andras förväntningar.
Allt jag kan göra är mitt bästa. Tack, lampan.
Jag mår toppen. Nu är det din tur.
Jag måste gå och räkna mina tofsar.
Det borde vara enkelt. En, två. Men sen måste man räkna om.
-Det är en hel grej. -Vips. Sitt bara stilla och var lugn.
Jag är redan uttråkad.
Andas bara.
Jag är inte säker på det här.
Och ta all oron och förvandla den till andetag.
Andas jag?
Okej, bara bekräfta tankarna och släpp mjukt taget om dem.
Låt dem passera. Inte slå. Låt dem gå.
-Jag försöker. -Försök att inte försöka.
Det är ju helt ologiskt.
Slappna bara av!
Inget med det här är avslappnande!
Okej. Bra första försök. Vi försöker igen om en stund.
-Fast bättre den här gången. -Nix. Vips är färdig.
Men, Vips…
Balobis.
Jag vet, lampan. Jag är också orolig för henne.
-Saxpinne. -Ja?
Du har jobbat på det här hela dan. Du behöver en paus.
Hur ska jag ta en paus när problemet inte är löst?
Ibland måste man lägga ner verktygen och återkomma senare med nya skruvar.
Oj, Skyffe. Du har rätt.
Jag kanske behöver ta ett steg tillbaks, för att få nya perspektiv.
Kom till cirkeln. Vi har kakor.
Mamma och pappa älskar mig.
Jag gjorde nåt bra, tack vare allt gojset.
Och jag ska hämta lite gojs till dig, Junior Junior.
J-J-Junior Junior? Vad är det för fel?
Gör gojset dig illa? Vänta, lilla vännen.
Jag ska hämta färskt vatten till dig från vår gorg-fontän.
Alltså, det som är bra för oss gorger är kanske inte bra för alla.
Jag ska ta hand om dig.
Du repar dig.
Hörni. Det här kommer bli så grymt.
-Hej, Moki. Gissa vad. -Hej.
Vi har en vattentät plan för att skrämma slag på mergglarna.
Förhoppningsvis funkar nåt i dag.
Ja, okej. Vi tar det igen.
Okej. Jag går fram med en paj och säger:
"Hej, mergglar. Vem vill ha lite smarrig paj?
Jag lovar er, den är inte äckelpäcklig."
Det är bra. Du använder deras språk, och alla älskar paj.
-Ja. -Det finns paj till alla.
Gillar ni inte frukt? Gräddchokladpaj. Gillar inte bitar? Slät limepaj.
Paj som går väl ihop med ost? Uppochnervänd rädispaj.
-Jag har blå paj! -Perfekt!
-Ja! -Okej, Vembi. Kör.
Och sen kastar jag ner lite dimfrukt…
-Ja. -…för att skapa en läbbig atmosfär.
Jag har gåshud. Jag får rysningar.
Sen försvinner Bober in i dimman. Jag hissar upp Vembi på krattan
så att han är ett stort, läskigt monster.
Och sen säger mergglarna: "Vart tog pajkillen vägen?"
Och sen kommer en stor, läskig Vembi ut ur dimman och säger:
Jag åt honom!
Pang! Hickan är borta, vattentät plan. Okej, nu kör vi.
Kom igen. Ja.
Åh, nej. Jag tappade dimmisarna.
Vänta. Det där är inte dimfrukt.
-Vembi, vad händer? -De är flottbär!
Åh, nej.
Toppen. Vi är så dåliga på att skrämma dem att vi fick dem att skratta.
Okej, Moki. Vi ställde till det. Du behöver inte skratta åt oss också.
-Ja. -Nej. Lyssna, hörni.
Deras hicka är borta.
Du menar…
-Vi gjorde det! -Okej.
Vi är helt botade, snubbar.
Ni försökte tvinga fram det, och det funkade inte.
Jag har gjort samma sak med Vips.
Men titta nu.
Ni nådde ert mål på ett helt oväntat sätt.
Ja, tankelampa. Det är en bra idé.
När jag går hit, så går du dit
Men ändå tar vi samma stig
Och alla borde glädjas åt
Allt som vi lär oss där vi går
För det finns hundratusen Stigar man kan ta
Och hundratusen sätt Att hitta hem i dag
-Do-do-do-do -Vem bryr sig om hur man når målet
Om ens färd dit gör en glad?
-Varje väg -Varje väg
-Är unik -Är unik
Varje väg
Do-do-do-do-do
Öh, du må tro att vi gör fel
Att alla borde följa dina steg
Men minns då, vad som passar dig
Det kanske är helt fel för en som mig
För det finns hundratusen stigar Man kan ta
Och hundratusen sätt Att hitta fram i dag
-Do-do-do-do. -Vem bryr sig om hur man når målet
Om ens färd dit gör en glad?
-Varje väg -Varje väg
-Är unik -Är unik
Varje väg
Varje väg är unik
Jag måste hitta Vips.
Oroa dig inte. Det var en engångs.
I dag har varit tuff.
Solpanelerna kopplar ur hela tiden.
Burk sex gick åt skogen. Ingenting äter plast.
Jag vet inte hur jag ska klara av mer än jag redan gör.
Kan du snälla göra en sak enkel och ta din medicin?
Du vet att jag inte har tid för det här.
Okej, visst.
Vad gör vi nu?
Du är rätt gullig ändå.
Visst är det skönt att sakta ner?
Vad, seriöst? Du tänker ta den nu?
Du ville bara kela lite.
Gapa.
Duktig vovve.
Tänk att jag ödslade en bit ost på dig. Du är skyldig mig lite cheddar.
Vips, hur mår du?
Dåligt. Jag mår väldigt dåligt.
Jag är ledsen, Vips.
Jag ville att du skulle prova meditation för det funkar så väl för mig, och…
…jag trodde det kunde funka för dig.
Men det måste vara på ditt sätt, inte mitt.
Så om du nånsin vill ha hjälp att hitta det, så finns jag här.
Det uppskattar jag, Moki.
Men meditation är nog inget för mig.
Jag är en rörelse-fraggel. Det är så jag rensar huvudet.
Jag gillar att dyka huvudstupa i, skrika "jippi!
och sen träffa vattnet och låta allt försvinna.
Det låter fridfullt.
Det är det.
Jag älskar vattnet som virvlar genom mina tofsar när jag snurrar i strömmen.
Ja.
Det känns som en varm kram.
Stor beundrare av kramar här.
Det finns inget bättre än det här.
Får jag vara med?
Det vill jag gärna.
Moki, det här är fantastiskt.
Jag känner mig som mig själv igen.
Vips, jag är så stolt över dig…
Jag är fortfarande i det.
Förlåt. Förlåt.
Undertexter: Kristina Donnellan