Ze starostí se vytanči,
obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Starosti zažeň prací, tančení nech na jindy.
Nech Fraggláky, ať si hrají.
Gobo, Mokey, Wembley, Boober, Red!
Juniore!
Haló!
Moje ředkvička!
Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Fraggle Rock: Zábava je zpět
Dole ve Fragglí skále.
Ty doozerovské tyčinky nejsou vůbec k jídlu.
Nechutnají nikomu.
Proto je celá síň plná doozeřích staveb.
Už jsem si asi osmkrát ukopl palec a…
Tak devětkrát.
Nechci Boobera provokovat,
ale z našeho vodopádu se stal vodokap.
Hromadí se nám tady problémy. Kéž by nám někdo pomohl.
Rada moudrých je zde.
No tak, Henchy, ať to má šťávu.
Rada moudrých je zde!
Pane jo.
Takže, ohledně toho vodopádu…
Joe, do toho.
Nastala moje chvíle.
Funguj!
Ne. To nefunguje.
Pardon, ale ti nejchytřejší to nevyřešili.
Taky máte hlad?
Já bych si něco dal.
Ale ne tohle.
- Ne. - Tak jdeme.
Počkejte. Neodcházejte.
Je tu ten vodopád, vystěhovaní Kraggláci a hnusné stavby Doozerů, co tu překážejí.
Potřebujeme pomoc.
Nechci zpochybňovat vaše metody, ale třeba by pomohlo
dát do rady někoho nového.
Jo! Kdy může nastoupit?
Počkat, myslíte, že se do rady může přidat kdokoliv?
To ne.
Ptám se. Zapomněl jsem, jak to chodí.
My vhodné lidi do rady poznáme.
A když se to stane, zahrajeme slavnostní vybírací melodii.
Tak, vážení.
Čas na zasloužený odpočinek.
- Bylo náročné odpoledne, co? - Jo.
Ty jo.
- Slyšeli jste? - Jo.
Jeden z nás by mohl být v radě moudrých.
Tady jste.
Zabloudil jsem mezi stavbami.
Myslel jsem, že vás vidím, ale byly to šutry.
Ahoj, jsme rádi, že jsi tu.
Jo, jeden z nás může být v radě moudrých.
Kdo z nás čtyř by to mohl být?
- Kdo, Wembley? - Já. Mám na to energii.
Třeba by se jim hodil průzkumník.
Nebo někdo klidný, kdo nad problémy rozjímá.
Jsem prozíravý. Umím si představit způsoby, jak se dá zranit.
Tak kdo?
Možná… Asi by byl skvělý kdokoli z vás.
Nevím, no, třeba i já bych…
- On se nikdy nerozhodne. - Ne.
Pojďme to probrat s radou.
Jdeme. Pardon. Rado moudrých!
„Hlavní meditátorka.“ To zní dobře.
Ani nezvážili možnost, že bych tam mohl být já.
Dotklo se tě to, co?
Jo.
Koukněte na ten lesk velkoměsta.
Jo. Je tam hodně budov.
Jak jich můžeme postavit víc? Dochází místo.
Klid, Závlačko, Fraggláci je jako vždycky snědí.
Ale to je ten problém. Fraggláci je nejedí.
Od té doby, co používáme maglajz.
Asi jsme to uspěchali. Musíme si dát oraz a…
Oraz? Jakože pauzu?
Mám ti snad připomenout období Velké pauzy?
Kdysi dávno v jeden krásný den
spadla jednomu Doozerovi nepadnoucí helma do stroje.
Ale ne! Moje nepadnoucí helma spadla do stroje!
Musíme si dát pauzu.
- Prý to trvalo jen 40 sekund. - Byla to celá minuta!
Ten maglajz je skvělý. Je to nová příchuť.
Musíme Fraggláky přemluvit, aby to jedli.
A je jen jeden přesvědčivý Doozer, co to zvládne.
Myslíte snad…
…Jacka Sbíječku?
Je to legenda.
Vynalezl devítidenní pracovní týden.
Nástrojové úterý.
To on zavedl na jednokolejce jen jednu kolej.
To všechno Jack Sbíječka.
Tak, Doozeři, doozneme na to.
Bavíš se?
Nic si nedomýšlej. Nemůžu si hrát.
Mám teď šichtu.
Mám ale kámoše, co si s tebou zahází.
Voilà.
To je Dokbotka.
Když budu v práci, tak tě vyvenčí, nakrmí,
pohraje si s tebou, postará se o tebe, zotročí lidstvo.
Dělám si legraci.
Snad. Koukej.
Umí to házet aport.
Dokbotko.
Dobrota, pejsek. Kdopak být hodný pejsek?
Přece ty.
Jsi, pejsek? Výborně, pejsek.
Pejsek, dobrota. Dobrota, pejsek.
- Kdopak je… - Jako bych tu byla.
Můžu chodit do práce, množit bakterie a ona se o tebe postará.
Bavte se. Já se musím vydat po prkně.
Hodná Sporklet.
Hodná. Hodná.
Jestli jeden z nás má být v radě moudrých,
musíme zjistit, jak si získat jejich pozornost.
Jo.
Můj strýc Matt by věděl jak.
Poslal mi na tohle téma pohled.
Ale ne. Další.
Super, že? Další.
„Drahý synovče Gobo…“
…musím přiznat, že jsem ve vesmíru dost osamělý.
Dobrý den.
Já taky rád dávám malé věci do něčeho velkého.
I když mě divná stvoření respektují, drží si odstup.
Možná jim naháním strach. Potřeboval jsem se s nimi sblížit.
A pak jsem uviděl jeho.
Divné stvoření uzavřené v krabici mi říkalo, co mám dělat.
Máte ze své hlavy deprese?
Máme pro vás řešení. Vlasy ve spreji.
S vlasy se mi vrátilo sebevědomí
a další věci.
Ty jo.
To je ono. Potřebuju horní chlupy. Kde to seženu?
Vlasy ve spreji seženete zde.
Ano. Kamarádi ve spreji.
A zničehonic na mě všichni koukali.
Koukni. Poslal nám kamarády ve spreji.
Ukaž.
Nastříkej mě.
Myslíš, že takhle přitáhnu víc pozornosti?
Řekni „drahý synovče Gobo“.
Drahý synovče Gobo.
Jestli někdo dokáže přilákat pozornost rady,
- je to jeden z nás. - To jo. Pojďme.
Drahý synovče Gobo. Zním jako on, že?
- Znovu. - Zním jako on.
Kamarádi si myslí, že nemám na to být v radě.
Sice wemblím, ale když o něco jde, tak se rozhodnu.
Jo. Třeba jako teď.
Zvednu ten kámen.
Nemám zvednout větší?
Potřebujeme, aby Fraggláci
- jedli tyčinky s maglajzem. - Jo.
Když to zachutná aspoň jednomu,
můžeme udělat reklamní kampaň.
Geniální.
Potřebujeme dobráka, který nemá pevné názory.
- Nějakého… - Malý kámen? Velký kámen?
Velký? Malý?
Velký, malý…
To je on. Doozeři, to je ten náš Fragglák.
Psí dobrůtka pro hodného Sporketa.
Sporket. Hodná. Hodná.
Hodná, Spork. Hodná.
Ven.
Dobrůtka pro Sprocketa.
Čas si hrát. Superaport.
Hej, kamaráde,
- pěkná košile. - Co?
Jsem Sbíječka. Jack Sbíječka.
Tak jo. Jak se jmenuješ, hochu?
Wembley.
Máš silný hlas.
Jo?
Jasně. Wembley, musím ti něco říct z očí do očí.
- Klíči! - Pardon, pane Sbíječko.
V Doozerlandu máme velké problémy.
A pomoct nám můžeš jenom ty.
Fraggláci nejedí naše stavby.
Je to velký problém.
Tedy byl, dokud jsme nenašli našeho mluvčího.
Mluvčího?
Řekneš ostatním Fragglákům, že jsou naše tyčinky výjimečné.
No… A čím?
Vidíš ten maglajz?
Tyčinky to zpevní, stavíme vyšší stavby.
Ke stavění ale potřebujeme místo. A to nebudeme mít…
…když ty stavby nebudeme jíst.
Uhodils hřebíček na hlavičku.
Kdyby věděli, jak to je výjimečné,
byla by neskutečná škoda, kdyby mu Fraggláci…
Tedy kdyby tomu nedali šanci.
Jo. Zaslouží si to šanci.
Jako já v radě moudrých.
Já ty tyčinky ale jedl a myslím, že mi moc nechutnají.
To už bylo dávno.
Zkus je ochutnat znovu, jako by to bylo poprvé.
Hej. Tumáš.
„Hm“ je dobré. Výborně!
Asi mi to tedy chutná.
Super.
Wembley, bude z tebe hvězda.
Co?
Můžeš být fragglácký král.
Já? Já jsem jenom Wembley.
Můžeš být zbabělec.
Můžeš být král.
Můžeš být takový ten, co nás naučí zpívat.
Můžeš být cokoli, co si přeje duše tvá.
Můžeš být chodící, mluvící koule ohnivá.
Nebo třeba hora.
Jindy zas kámen.
Nebo řeka kroutící se za domem.
Můžeš se odplazit.
Můžeš letět dál.
Můžeš být chodící, mluvící koule ohnivá.
Pročpak asi já dnes chodím ze spaní?
Proč se mi zdá, že jsem vším možným?
A jak můžu být takhle rozpolcený?
A kdy zjistím, čím bych já chtěl být?
Hej!
Můžeš chodit nocí.
Můžeš chodit světlem.
Můžeš naučit se jít si vždycky za svým snem.
Jo?
Můžeš být tím, koho uznáváš.
Můžeš být chodící, mluvící koule ohnivá.
Můžu být chodící, mluvící koule ohnivá?
Jo.
Můžeš být chodící, mluvící koule ohnivá.
Tak, hochu, běž říct to, co jsme si nazkoušeli, a odejdi.
Jo.
To je nechutné!
To chutná jen suprovým Fragglákům, takže to asi není pro vás.
A odejdi.
Neříkej mu „odejdi“. Ty máš odejít.
Wembley! Odejdi!
Jasně. Už odcházím.
Hej! Já super jsem!
- Já taky! - Koukni, jak mi chutná.
Jdu s davem, jsem super. Jo!
Ou jé.
Tyhle tyčinky tu budou omezenou dobu.
Jezte, dokud jsou.
Omezenou dobu?
Sníme je, než budou pryč.
Jsou bio!
Bio!
Kdo je jí, je jako dospělý.
Jsou sofistikované a komplexní.
Zabralo to. Už taky můžeme zabrat.
Všichni, zpátky do práce!
Tak, Wembley, každý produkt potřebuje znělku.
Jdeme na to.
Je to to nejlepší, co můžeš chtít.
Ty tyčinky mám rád.
Jedna ti nestačí,
takže pospěš si. Tyčinku dej si zas.
- Mám je rád! - Jo!
Sbíječko, to se ti povedlo.
Jsem mluvčí!
Ty nové tyčinky si mě ještě nezískaly.
Ale když chutnají Wembleymu…
Jsem na něj pyšná. Šel s kůží na trh.
Jo. Nejde přehlédnout.
No, když to dělá radost jemu i ostatním,
tak to je dobré pro všechny, ne?
Jo.
Jsou takové jiné.
Což je skvělé.
Je to vynikající.
Wembleyho oblečení!
Kupte si Wembleyho oblečení!
To je on!
Řekni to.
- Řekni to. - Řekni to.
Mám je rád!
- Miluju tě! - Řekl to!
- Není zač. - My taky.
Taky vás miluju. Pane jo. Asi jsem byl takový celou dobu.
Vše je to lež.
To byl můj vnitřní hlas?
Ne. Musíš si mě vyslechnout.
Co?
Ahoj, tady Závlačka.
Máme tu velký problém.
Fraggláci jen předstírají, že jim chutná.
- Co? - Koukni.
Mně to tak chutná.
Mně taky. Je to zemité.
Škoda, že budou jen na omezenou dobu.
Snědl bych i mrakodrap.
Co ty na to?
No a? Fraggláci to hází do vody.
Nikomu to neubližuje.
Fakt, jo?
Z tyčinek se dělá maglajz
a kvůli tomu mají všichni Merggláci…
Momentík.
…nepřetržitou škytavku.
Nevím, co mám dělat.
Chudáci Merggláci.
Na druhou stranu vidím, jaké dobro ta kampaň Doozerům přinesla.
Co si o tom myslíš ty, Závlačko?
Myslím, že jsi hodně vidět a že je na tobě, jak to využiješ.
Jo.
Tady jsi.
Oznámíme dvojitou doozerovskou tyčinku.
Budou tam všichni.
Dvojitá tyčinka. Nyní s větším obsahem tyčinky.
Dokonalé.
Uvidíme se tam. Všichni na tebe spoléháme.
- To neřík… - Čau.
Bude to paráda.
- Tady je. - Wembley.
Poslyšte…
Je to to nejlepší, co můžeš chtít.
Ty tyčinky mám rád.
Mám je rád. Jo.
Poslyšte, mám problém se v jedné věci rozhodnout…
To byl starý Wembley. Koukni na tohohle.
- Je sebevědomý. - A super.
- Ne. - Umí zvládat stres.
- A je moudrý. - Jsme na tebe pyšní.
Už se těšíme na tu tvoji prezentaci.
Pojďme si zabrat dobrá místa.
- Jedna ti nestačí, takže pospěš si. - Počkat.
Tyčinku dej si zas.
Chtěl jsem…
Znovu.
Je to náročné, co?
Jsem na něj hrdý.
- Těším se. - Co se děje?
Dobrý večer.
Já jsem Jack Sbíječka.
- Jo. - No jo.
To se podívejme.
Fraggláci a Doozeři se sešli díky lásce k doozerovským tyčinkám.
- Jo. - Mám z toho husí kůži.
Je tady totiž zima. Udělá s tím někdo něco?
- Mně to neva. - Co ty, Rhondo?
Teď vám představuji samotného pana Tyčinku.
Wembleyho!
- Wembley! Jo! - Jo! Wembley!
- Wembley! - Jo!
A jedem!
Je to to nejlepší, co můžeš chtít.
Ty tyčinky mám rád.
Jedna ti nestačí,
takže pospěš si. Tyčinku dej si zas.
Nemám je rád!
- Jo! - Co? To ne!
Nechutnají mi a vám taky ne.
Jen to předstíráte.
Ne, mně fakt chutnají.
To nejde. Chutnají jak křída.
Všem se omlouvám. Není to správné.
Nejíte je, ale házíte je do rybníka.
Merggláci z toho mají škytavku.
Díky, Wembley!
Jsem sice wemblák,
ale o pravdě wemblit nejde.
Máme tady ve Fragglí skále skutečné problémy
a moje lži je jen zhoršily.
S tím je ale konec!
Za…
Zazněla slavnostní vybírací melodie.
Wembley, udělal jsi dnes na nás všechny velký dojem.
Připojíš se k nám do rady moudrých?
Ty jo.
No, hádám, že…
No, dost hádání. Prostě to udělám.
Hezky, Wembley!
Já věděla, že to bude jeden z nás.
Tohle jsem nečekal. Je to dojemné.
Uvidíme se pak!
- Já s ním bydlím. - Máš kliku.
To jo.
Vím, že už nejsem mluvčí,
ale musíte si někoho vyslechnout.
A to moji kamarádku Závlačku.
Je maličká.
Nemůžeme předstírat, že ty problémy jen tak zmizí.
Musíme si dát pauzu.
To bude těžké, ne?
Ano, ale když teď uděláme velkou pauzu,
bude změna větší a budoucnost udržitelnější.
- Ano. - To dává smysl.
Krása. Nádhera.
No, já mám hotovo.
Nic jste neudělal.
Fakt?
- Nebo jsem to udělal dokonale? - Co?
Jack se loučí!
Fakt. Neudělal jste nic.
Sprockete!
Sprockete, co se tady stalo?
To udělala Dokbotka?
Dokbotka je tvá kamarádka.
Ach jo, Sprockete.
Snažila jsem se vyhnout péči o tebe, ale to nejde.
Jen jsem si něco nalhávala.
Odteď už žádní roboti.
Výborná. Hodná pejsek.
Neboj. Pojď sem. Nic ti není. Dobrý.
Překlad titulků: Karel Himmer