Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos fragglarna
Jobba är också bra
Jobba ni, så dansar vi
Sjung och ha det bra
-Vi är Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips.
Junior!
Hej!
Min rädisa.
Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos fragglarna Här hos fragglarna
Fragglarna: Tillbaka till Fraggelberget
Här hos fragglarna.
Det här kommer att bli kul. Kom igen, allihop.
Titta här. Kragglar och fragglar delar, agerar och samspelar.
Jag älskar samspel!
Titta vad ni kragglar mediterar.
Jag trodde att jag gick djupt, men ni går riktigt djupt.
Hoppas att alla andra hjälper sina kragglar att ha roligt.
Hoppas ni kragglar gillar att tappa hakan för jag ska göra
en tyngdkraftstrotsande flippfloppa på en hand med ögonen slutna.
Och publiken blir helt vild!
Då kör vi. Och flopp.
Wow. En gäspning?
Vanligtvis får jag åtminstone applåder, men okej. Uppfattat.
Otroligt, men uppfattat.
Hitåt, kragglar. Vi ska göra nåt riktigt, riktigt kul.
Oj, då. Hitåt.
Faktiskt så… Eller kanske…
För jag…
Vet ni? Vi borde nog…
Okej, jag vet inte vad jag ska göra.
Önskar ni nånsin att ni kunde lämna era kroppar och säga
"du får klara dig själv"?
Ditåt? Ja, okej. Det verkar logiskt.
Ni, mina speciella gäster, ska få se nåt fint.
Tänk att få vara ni just nu.
Ren tvätt.
Allvarligt?
Jag behöver vara ifred.
Tack.
Jag vet vad ni kragglar behöver, lite snacks-a-roner.
Ja. Ni vet våra grannar doozarna,
vi äter deras byggnader så de kan bygga fler.
Perfekt harmoni
Hur som helst. Varsågoda.
Ja, alltså, de brukar inte smaka så. Det måste vara en dålig sats.
Moki!
Ser du, fragglarna gillar inte gojset i våra doozerpinnar.
Om de inte äter våra strukturer kan det bli ett stort problem.
Därför bad jag er hålla gojset borta från högkvarteret.
Ja. Jag är arg på den som tog dit det.
Turbo, det var du och Skyffe.
Vi vet. Vi skäms, men vi jobbar på att förlåta oss själva.
-Läget, vän-a-roner? -Ja, hej. Bästisen Gobo här.
Vi har svårt att nå kragglarna.
Ja. De gäspade åt min tyngdkraftstrotsande flippfloppa!
Jag menar, det är lugnt. Jag bryr mig inte.
-Men kan ni tänka er? -Ja.
De flesta tycker min obeslutsamhet är gullig. Men inte de.
De snöt sig i min tvätt!
Okej, jag hör att det här inte är lika lätt för vissa av er
som det är för vissa av oss, som mig.
Men allt är bra som ett spa.
Låt mig ta ledningen. Jag är en naturlig samarbetare.
Plus att jag har läst på lite.
En bok om kragglar?
Har du läst hela den här?
Fram och tillbaks, bak och tillframs.
Jag låg på sidan och läste den så.
Varmt, varmt rekommenderat.
Och som en som nu förstår dem,
tror jag vi måste få kragglarna att känna sig hemma och tillfreds.
Jag vet det sårar litegrann
När man vill förstå men inte kan
Det är inte enkelt De verkar inte va' som oss
Men stannar ni upp
Lovar jag er, vi är samma sort
En fraggel och en kraggel
Men åh, grödlan vill säga hej
Ni kan bli hemmastadda
-För samma ljus finns -Nej.
I mig och dig
Jag tror nog ni märker snart
Att få komma nära nån är underbart
Det är så enkelt Ja, snart så trivs de nog som få
När de märkt att doozerhus Och rädisor är gott att mumsa på
En fraggel och en kraggel
Och ja, grödlan som säger hej
Ni kan bli hemmastadda
För samma ljus finns i dej och mej
För ljuset finns i var och en
Den minsta och den största vän
Ja, ljuset finns i var och en
Ja.
I var och en
Fin sång, Moki.
Vacker röst. Fint budskap.
Kaj, vad najs.
Hur kraggeltragglar det här då?
Du kan vår traditionella hälsningsfras. Jag är imponerad.
Ja, du vet, man gör vad man kan.
Nån uppdatering om vattensituationen?
-Du menar hur vi tog ert vatten? -Genom en olyckshändelse.
Oroa er inte. Fragglarnas viseråd jobbar på det.
De är Fraggelbergets allra klokaste. De kommer nog på en lösning precis nu.
Ja.
Då så, högt ärade råd, jag tror att vi har hittat en lösning.
-Jaså? -Äntligen.
Vi tar ett mellis nu och lunch senare.
-Utmärkt! -Ja.
Det tog hela morgonen.
Herrn, det är meningen att vi ska lösa kragglarnas vattenproblem.
-Åh, just det, ja. -Åh, ja. Det måste vi göra.
Efter lunch!
-Ja! -Bra idé!
Stort beslut.
-De har nog redan klurat ut det. -Ja, de jobbar övertid.
Och samtidigt tänker vi leka övertid med er.
Det är för mycket.
Vi kanske kan gå och vila?
Nej, vi gör det så gärna.
Du är vår gäst och förtjänar det som är bäst,
och vila kan vi göra… Jag kommer inte på nåt mer som rimmar.
-Härnäst? -Härnäst!
Ja.
Men nej, för jag har nåt särskilt planerat.
Så gå och hämta gänget och gör er redo för den bästa dan nånsin.
-Okej. -Seså. Vi ses om en stund.
Tagga igång.
Moki, jag tror att kragglarna bara vill…
Lära känna oss genom spelmagin?
Jag vet. Jag tänkte just samma sak.
Nej. Vad Gobo nog försökte säga…
Sa du spel? Jag är på.
Vadå? Jag älskar spel. Det vet du.
Ja, min syster!
Det finns ett helt kapitel i boken om hur mycket kragglarna älskar spel,
och en delad ritual är bästa sättet att komma dem nära.
Ja!
Rakt i mitt öra, och jag menar rakt i mitt öra.
Förlåt, Bober.
Så nu ser vi till att komma riktigt nära. Vi spelar det ultimata spelet.
Vänta, säger du det jag tror att du säger?
-Fnitterfnatterspelen! -Ja!
Ja!
Moki, är inte det en rätt stor produktion?
Nej, inte direkt.
Oj.
Jag är Berra Blåbär. Välkomna till Fnitterfnatterspelen.
Okej, så det är inte inte en stor produktion.
Hej, fru Shimmelfinney.
Nej, jag är ingen försäljare. Jag är din hyresgäst.
Sprocket, jag talar i telefon.
Jag undrar om jag får sätta några solpaneler på taket för extra ström
till ett ganska spännande projekt jag jobbar på som har med plast att göra.
Nej, jag vet att återvinningen hämtas på torsdagar.
Jag pratar faktiskt om mikroplaster.
Det är ett skolprojekt. Nej, inte gymnasiet, jag är en stor tjej.
Nej, en kvinnotjej.
-Nej, jag menar… Hallå? -Hallå?
-Nej, jag är här. Hör du mig?
Hon är borta.
Och hon skulle just godkänna solpanelerna och kalla mig geni.
Hördu,
minns du flygbolaget som inte trodde på att du var ett emotionellt stöddjur?
Jag börjar förstå varför.
Moki?
Vi behöver inte allt det här.
Vi går gärna bara till Rorummet och tar en…
Kaj, snälla! Jag har läst på. Jag vet att kragglarna älskar spel.
Det gör vi med.
-Så nu kommer vi närmare varann. -Alltså…
Kör igång, Berra!
Vi är live här i Stora hallen.
Jag är Berra Blåbär, en färgsprakande kommentator,
och den färgen är blå.
Pang.
Låt Fnitterfnatterspelen börja!
-Är det min tur? -Det är din tur.
Ja!
-Såg du det, Gobo? -Jag såg det, vännen.
Det första spelet är en fraggel-favorit, Nonsens-stolpen.
Är inte det här kul?
Gummi, gummi, mej och så gummi, gummi dej.
Jaha, okej. Det är kul.
Och gummi, gummi…
Ursäkta mig. Moki, vi behöver inte göra det här.
Kaj, jag känner mig så nära dig just nu.
Jag med. Ja.
Rädisdryck! Färsk rädisdryck! Uppiggande rädisdryck här!
Vad är klockan?
Precis i tid för Stora rädiseloppet. Jag är Berra Blåbär.
Jag älskar konfetti.
Fnitterfnatter, fnitterfnatter, rädislopp!
Det gick bra.
Fragglarna uppvisar exemplarisk rädisbalanseringstalang,
men kragglarna verkar inte riktigt få till det.
-Visst är det kul? -Wow!
Alltså, nåt är det.
Många stötta rädisor på middagsbordet i kväll.
Jag är Berra Blåbär.
Ja, konfetti.
Eller hur?
Det är min grej, det. Dags för en av mina favoriter, Slir och Sladd.
Hoppas ingen skadas där ute.
Återigen får fragglarna det att se enkelt ut.
Titta vilka utmärkta poäng från domarna.
Medan kragglarna…
…inte gör det.
Vilken underbar, glädjefylld röra.
Och nu är det dags för den traditionsenliga danspausen!
Danspaus!
Ursäkta mig. Se upp.
-Du, Moki? -Ja?
Ta inte det här på fel sätt, men det här är en stor katastrof.
Kragglarna hatar det.
Vi har kanske bara inte hittat rätt spel än.
Ursäkta, men jag är mitt uppe i en danspaus.
Kors!
Jag har aldrig hört henne säga "kors". Hon är verkligen upprörd.
Hon är nog bara mån om kragglarna.
Men förhoppningsvis kommer Viserådet på en plan som hjälper.
Jag har det!
Vad är det, Frusna?
Vad är skillnaden mellan en doozer och en gorg?
Vad?
Antalet tuggor som krävs för att äta en!
Frusna Blå!
-Du är bra fräck! -Jag vet.
Hör upp, allihop!
Toapaus nummer 32.
Ta en paus. Jag har en till!
Jag vet inte. Vad ska vi säga till henne?
Jag har ingen aning.
Okej!
Jag har dansat bort det, och nu behöver vi bara utnyttja all positiv energi
och gå vidare till det ultimata Hurragömma-spelet.
Vart tog kragglarna vägen?
-De gömmer sig. -Ja.
Redan?
Oj, de visste nästa lek innan jag ens sagt det.
De lek-gömmer sig inte, de göm-gömmer sig.
Vad? Varför det?
För att de ville komma bort från dig.
De gillar inget av det här. Jag är Berra Blåbär.
Jag… är hemskt ledsen. Min hand slank.
Jag vet att det var helt fel läge för det där.
Det gör bara så ont för jag trodde att jag förstod dem,
men det gör jag inte.
Moki, det är hemskt att se dig gråta på händer.
Det är imponerande, men hemskt.
Du hade hjärtat på rätt ställe.
Ja. Du menade väl, men att förstå kragglarna
är kanske mer komplicerat än vad som går att läsa om i en bok.
Till och med farbror Mack har svårt att komma nära vissa varelser.
Du skojar.
Han skickade just ett vykort om det.
Jag vill gärna höra.
"Käre brorson Gobo. Jag skriver från vad som verkar vara…"
De håriga, mer intelligenta varelsernas land.
Dessa håriga har Konstiga Varelser som passar upp på dem.
Jag visste att jag måste komma nära denna överlägsna varelse.
Hej, trevligt att träffas.
De visste genast att jag var viktig.
-Jag försökte tala deras språk. -Skall! Skall! Vov!
Men de kunde inte förstå mig, och då slog det mig.
Jag visste inget om dem,
och genom att vist erkänna det, möjliggjordes en oerhörd ny upptäckt.
Förståelsesfären.
En enkel gest med denna sfär verkar säga…
Jag känner dig inte, men jag skulle vilja.
Inget är mer tacksamt än att komma en främling närmare.
Så här är den, Gobo, förståelsesfären.
Må du använda den, som de konstiga varelserna säger,
som en duktig pojke.
Vilken duktig pojke! Vem är en duktig pojke?
Jag ville så gärna få kragglarna att känna sig välkomna
att jag glömde det absolut viktigaste,
att fråga dem vad de ville.
Du kanske borde gå och säga det till dem.
Ja. Jag måste hitta dem och ställa allt till rätta.
Jag vet inte vart de tog vägen. Säkert till ett rofyllt ställe.
Vänta, de nämnde Rorummet.
-Kom så går vi! Ja! -Ja!
Kom. Skynda er.
Bygg mer! Bygg mer! Bygg mer!
Saxpinne, hör du det där?
Hela doozarheten längtar efter att få bygga större, högre, doozigare byggnader,
allt på grund av gojset du upptäckte.
Men, herrn, vi behöver fler tester. Fragglarna tycker inte om gojspinnarna,
vilket kan bli ett stort hållbarhetsproblem.
-Gojs! Gojs! -Åh, jag vill inte missa en fin ramsa.
Fortsätt försöka laga doozertuben, så pratar vi senare.
-Men… -Jag kommer!
-Gojs! Gojs! Gojs! Ramsor är kul. -Men, herrn… Åh!
Ingen lyssnar på mig.
Jag önskar att jag aldrig hade upptäckt det där hemska gojset!
Varför lyssnar ingen på mig?
Hur kan jag få ström till mitt hemmalabb om min hyresvärd inte lyssnar?
Jag försöker ju bara göra skillnad här i världen.
Precis!
Vad är det med Bluetooth i dag? Är det här en podd eller nåt?
Varje gång jag försöker, är nån där och stoppar mig, typ:
"Nej, tack, lilla flicka. Försök igen."
Det är så det känns.
-Det bara fortsätter. -Det bara fortsätter.
Vänta. Det bara fortsätter.
Så jag måste också fortsätta.
Jag måste fortsätta försöka, oavsett vad.
Om de inte ger upp,
-så ger inte jag heller upp. -Jag ger inte heller upp.
Det här är otroligt. Hallå?
Om du kan höra mig vill jag bara säga att du fixar det här, syster.
Du är en inspiration!
Du har rätt, Sprocket.
Du och den magiska Bluetooth-tanten som verkar riktigt ball.
Jag ger inte upp.
-Hallå? -Hej, fru Shimmelfinney.
Jag ville bara tala om att jag är en doktorand,
och jag jobbar på ett projekt som kan rädda världen.
Jag behöver bara installera solpaneler på taket.
-Innan ni säger nej… -Ja, visst.
-Vänta, säger ni ja? -Ja, jag säger ja.
Okej.
Tack, fru Shimmelfinney. Älskar dig.
"Älskar dig"?
Vi fixar det här!
Vi är framme!
Vad händer här?
Tysta, tysta, snälla, snälla.
Ni förstår, jag har vakten, och alla kragglarna är väldigt trötta.
Åh, Kaj, jag tröttade ut er. Jag är hemskt ledsen.
Här. Den här är till er.
Men… Tack.
Det är en… Vad är det?
Förståelsesfären.
Jag vet uppenbarligen inget om er, men jag skulle vilja det.
Så om ni nånsin vill berätta om er själva, vill jag lyssna,
men jag förstår också om ni bara vill vara ifred.
-Vill du veta varför vi sover? -För att ni är trötta på mig?
Åh, nej, Moki. Det handlar inte om dig.
Kragglar sover större delen av dagen.
-Gör ni? -Allvarligt?
Vi behöver sömn, så därför gick vi hit till Rorummet.
Det är den plats här i Kraggelberget som känns mest som Kraggel-lagunen.
Lagom mörkt och varmt för en lång tupplur.
Jag läste vartenda ord i den där boken, och det stod inget om det.
Vilken bok?
Den skrevs inte ens av en kraggel.
Ja. Det är väldigt svårt att fånga vilka vi är i en bok.
Kragglar lever och leker i en annan dimension
som vi når via drömmen.
Gör ni?
-Förlåt. Själv-sch. -Ja. Fint.
-Det låter fantastiskt. -Ja.
Hur funkar det?
Vill ni se?
-Ja. -Ja.
Dröm en dröm och se
Vad en dröm kan ge
Känner ni ibland
Att drömmen är mer sann?
När vi drömmen följer
Kan vi visa vad den döljer
Dröm en dröm och se
Vad en dröm kan ge
Dröm en dröm och se
Varför drömmare ler
Ja!
Jag vaknar och jag ser
Fler mysterier
Men's vi är här finns det nån där Som drömmer om dig och mig
Dröm en dröm och se
Vad en dröm kan ge
Dröm en dröm och se
Varför drömmare ler
Dröm en dröm och se
Se vad en dröm kan ge
Dröm en dröm och se
Varför drömmare ler
Dröm en dröm och se
Vad en dröm kan ge
Det var helgrymt.
Otroligt.
Drömspelen!
Tack för att du visade mig er värld, Kaj.
Du har rätt. Den är obeskrivlig.
Vilket, för övrigt, inte ens beskriver den.
Snälla berätta,
finns det nåt vi kan göra för att göra er mer bekväma?
Ja, kan vi stanna här i Rorummet tills vi kan åka hem till Kraggel-lagunen?
Självklart.
Ja, och oroa er inte. Vi gör allt i vår makt
för att leda tillbaka vattnet så fort det är fraggligt möjligt.
Till dess, är vårt vatten ert vatten.
Vi har mycket att ge.
Ja.
Pappa!
Jag är nästan klar med fontänen du bad om.
Men är du verkligen helt säker på att du vill ta allt vatten så här?
Säker? Såklart jag är säker!
Det är faktiskt utmattande att vara så säker.
-Färdigställ den nu, Junior! -Okej, pappa.
Vattnet står under vår kontroll!
Nu är det fixat.
Mamma, plocka fram rädisbubblet!
Och jag menar det goda rädisbubblet.
Oh la la!
Vad händer med vattnet?
Åh, nej!
Vart tog allt vattnet vägen?
-Vad betyder det här? -En sak är säker. Ingenting bra.
Det här kallar jag cliff-hanger!
Jag är Berra Blåbär!
Undertexter: Kristina Donnellan