Dans de sure tanker væk
Du kan bekymre dig en anden dag
Lad musikken spille
Nede i Fraggleland
Arbejd de sure tanker væk
Du kan danse en anden dag
Lad fragglerne spille
-Vi er Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips!
Junior!
Hej!
Min radise.
Dans de sure tanker væk
Du kan bekymre dig en anden dag
Lad musikken spille
Nede i Fraggleland Nede i Fraggleland
JIM HENSONS FRAGGLERNE: TILBAGE TIL FRAGGLELAND
Nede i Fraggleland.
-Manner, det bliver fedt. Kom, venner. -Ja.
Se lige det her.
Craggler og fraggler blander sig, deler og knytter bånd.
Jeg elsker at knytte bånd!
Og se lige jer craggler meditere.
Jeg troede, jeg kom dybt ind, men det der er dybt.
Jeg håber, alle underholder deres craggler godt.
Jeg håber, I craggler kan lide at blive forbløffet, for jeg vil lave
en enhånds-upsedasse-tyngdekraftsbasse med lukkede øjne.
Og publikum går amok!
Så er det nu. Upsedasse!
Hold da op. Et gab?
Det plejer i det mindste at få et bifald, men det er så noteret.
Utroligt, men noteret.
Denne vej, craggler. Vi skal lave noget rigtig sjovt.
Åh-åh, den vej.
Eller faktisk… Måske… For jeg…
Jeg synes bare, vi skal…
Jeg kan ikke beslutte mig for, hvad vi skal…
Ønsker I nogen sinde at springe faldskærm ud af kroppen og sige: "Klar dig selv."
Den vej? Ja, det giver god mening.
I, ærede gæster, kan godt glæde jer.
Åh, at være jer lige nu.
-Nyvasket tøj. -Jaså?
Undskyld mig lige.
Tak.
I craggler har brug for en lille haps.
Ser I, vores naboer, doozerne… Vi spiser deres bygninger, så de kan bygge flere.
Perfekt harmoni
Nå, men velbekomme.
De plejer ikke at smage sådan. Det må være et dårligt parti.
Moki!
Se selv. Fragglerne kan ikke lide snasket i vores doozerpinde.
Spiser de ikke vore bygningsværker, kan det blive et problem.
Derfor skulle vi holde snasket væk fra hovedkvarteret.
Jeg er vred på den, der tog det med derhen.
Turbo, det var dig og Skrue.
Ja, og vi har det elendigt. Men vi arbejder på at tilgive os selv.
-Hvad så, venne-basser? -Hej. Det er bedstevennen Gobo.
Vi har svært ved at nå igennem til cragglerne.
Ja, de gabte af min enhånds-upsedasse-tyngdekraftsbasse!
Altså jeg er ligeglad, men kan du forestille dig det?
De fleste finder min ubeslutsomhed nuttet, men de gjorde ikke.
De pudsede næse i mit vasketøj.
Okay, jeg kan høre, at det ikke er lige så nemt for jer, som det er for mig.
Men alt er super-duper.
Lad mig føre an. Jeg er et naturtalent til at knytte bånd.
Og jeg har læst på lektien.
En bog om craggler? Har du læst den hele?
Jeg har læst den forfra og bagfra. Jeg lå på siden og læste den.
Den kan virkelig anbefales.
Som en, der nu forstår dem,
tror jeg, vi skal få dem til at føle sig hjemme og fredfyldte.
Jeg ved, at det må trykke jer
Når I prøver, men de afviser jer
Det er kringlet Jeg ved, de virker anderledes
Men prøv at stoppe op
Jeg kan love jer, at vi er ens
En fraggle eller craggle
Og faktisk selv en grøgle
Så vid, det intet betyder
For det samme lys skinner Inden i mig og dig
Snart begynder I at se
Alt det, I har til fælles Hvis I lytter lidt
Det' såre simpelt På ingen tid vil de vær' faldet til
De vil spise læssevis af doozerpinde Og radiser på egen hånd
En fraggle eller craggle
Og faktisk selv en grøgle
Så vid, det intet betyder
For det samme lys skinner Inden i mig og dig
Det samme lys skinner inden i os alle
Fra lillebitte til kæmpestor
Det samme lys skinner inden i os alle
Ja!
I os alle
Moki, god sang.
Flot stemme. Sødt budskab.
Lyle, min labre ven.
Hvad craggle-lakke-laver I?
Du kender vores traditionelle hilsen. Jeg er imponeret.
Jeg gør, hvad jeg kan.
Er der noget nyt om vandsituationen?
-Altså hvordan vi stjal jeres vand? -Ved et uheld!
Bare rolig, venner. De Visestes Råd er på sagen.
De er Fragglelands klogeste hoveder. Løsningen er sikkert lige på trapperne.
Ja.
Godt, højtagtede råd. Jeg tror, vi har fundet en løsning.
-Åh ja. -Endelig.
Vi tager en snack nu og spiser frokost senere.
-Glimrende. -Ja.
-Det tog hele morgenen. -Vi skulle løse cragglernes vandproblem.
-Nå ja. -Ja, det skal vi have gjort.
-Efter frokost! -God idé!
En stor en.
-De har nok allerede lagt en plan. -Ja, de knokler løs.
Og i mellemtiden kan vi lege løs med jer.
Det er for meget. Kan vi ikke bare hvile os?
Det er os en fornøjelse.
For gæster vil vi ile, så de kommer til at smile,
og vi vil have, at I skal… Jeg kan ikke komme på flere rim.
-Hvile? -Hvile!
Ja.
Men nej, for jeg har planlagt noget helt særligt.
Så saml slænget, og gør jeg klar til det sjoveste af alt.
-Okay. -Vi ses senere.
-Glæd jer! -Moki, jeg tror bare, cragglerne vil…
Knytte bånd til os gennem magisk leg? Jeg tænkte netop det samme.
Nej, jeg tror, Gobo ville foreslå… Sagde du leg? Jeg er klar!
-Hvad? Jeg elsker at lege. Det ved du da. -Ja, min søster.
Der er et helt kapitel i bogen om, hvor meget craggler elsker at lege,
og man knytter bedst bånd gennem et fælles ritual.
Ja!
Lige i øret på mig. Og jeg mener lige i øret.
Undskyld, Bober.
Så lad os knytte løs. Lad os lege legen over alle lege.
Vent lidt. Siger du, hvad jeg tror, du siger?
-Lirum-larum-legene! -Ja!
Ja!
-Moki, er det ikke en større opsætning? -Ikke rigtigt.
Hold da op!
Jeg er Barry Blåbær. Velkommen til Lirum-larum-legene.
Okay, det er ikke en ikkestor opsætning.
Hej, fru Shimmelfinney.
Nej, jeg er ikke telefonsælger. Jeg lejer dit baghus.
Sprocket, jeg taler i telefon.
Jeg vil høre, om jeg må sætte solpaneler på taget for at generere strøm
til et rimelig spændende projekt, jeg arbejder på, til at oprense plast?
Jeg ved godt, at genbrugsspanden tømmes hver torsdag.
Jeg taler om mikroplast.
Det er et skoleprojekt. Nej, ikke highschool. Jeg er en stor pige.
-Jeg mener, jeg er en kvindepige. Hallo? -Hallo?
-Jeg er her. Kan du høre mig? -Hallo?
Hun forsvandt.
Hun skulle lige til at sige ja og kalde mig et geni.
Ved du hvad? Husker du, da flyselskabet ikke troede på, at du var en støttehund?
Jeg forstår dem.
Moki? Vi har ikke brug for alt det her.
Vi kan tage et smut til Beroligelsens Hule og bare…
Lyle, vær nu rar. Jeg har læst på lektien. Craggler elsker at lege. Ligesom os.
-Lad os pleje den forbindelse. -Faktisk…
Sæt i gang, Barry!
Vi sender fra den store sal.
Jeg, Barry Blåbær, sætter kulør på transmissionen, og den kulør er blå.
Bom!
Lad Lirum-larum-legene begynde!
-Er det mit stikord? -Ja.
Ja!
-Gobo, så du det? -Jeg så det, min ven.
Første disciplin er en fragglefavorit, Nonsensstangen.
Er det ikke herligt?
En gummi-gummisteg og en gummi-gummidig.
Okay, det er sjovt. En gummi-gummi…
Undskyld mig. Moki, vi behøver ikke gøre det her.
-Lyle, jeg føler mig så forbundet til dig. -I lige måde.
Radisade! Frisk radisade! Kom og køb radisade!
Hvad er klokken?
Det er tid til det store radiseløb. Jeg er Barry Blåbær.
Jeg elsker konfetti.
Lirum-larum! Lirum-larum! Radiseløb!
Alt vel!
Fragglerne udviser eksemplariske radisebalanceringsevner,
men cragglerne kan ikke greje det.
-Det er sjovt, ikke? -Wow!
Det er da noget.
Godt med stødte radiser på middagsbordet i aften.
Jeg er Barry Blåbær.
Ja, konfetti.
Er det ikke sjovt?
Det er mit kendetegn. Nu til en af mine yndlingsdiscipliner, Skrid og glid!
Bare ingen kommer til skade.
Fragglerne får det igen til at se let ud. Se de fremragende point fra dommerne.
Mens cragglerne…
…ikke gør.
Sikke et smukt, muntert kaos!
Og nu er det tid til den traditionelle dansepause!
Dansepause. Dansepause.
Må jeg lige komme forbi?
-Du, Moki? -Ja?
Tag det ikke ilde op, men det er én stor katastrofe.
Cragglerne afskyr det.
Måske har vi ikke fundet den rette disciplin endnu.
Og hav mig så undskyldt. Jeg er midt i en dansepause.
I guder!
Det har jeg aldrig hørt hende sige. Hun er virkelig oprevet.
Jeg tror bare, hun bekymrer sig om cragglerne.
Forhåbentlig lægger De Visestes Råd en plan, der kan hjælpe dem.
Jeg har det!
Hvad, Frosne?
Hvad er forskellen på en doozer og en gorg?
-Hvad? -Antallet af bidder, man kan spise dem i.
-Åh, Frosne Joe, du er en værre en. -Jeg ved det.
Hør efter, alle sammen. Toiletpause nummer 32.
Hold pause. Jeg har en til.
-Hvad skal vi sige til hende? -Jeg aner det ikke.
Okay!
Jeg har danset det ud. Nu skal vi bare høste al den positive energi
og gå videre til den ultimative gemmeleg.
Hvor er cragglerne?
-De gemmer sig. -Ja.
Allerede?
De kendte til den næste leg, før jeg nævnte den.
De gemmer sig ikke sjov, men for alvor.
Hvad? Hvorfor?
Fordi de ville slippe væk fra dig.
De kan ikke lide det her. Jeg er Barry Blåbær.
Undskyld. Min hånd gled.
Jeg ved, det ikke var det rette tidspunkt.
Det gør bare ondt, fordi jeg troede, jeg forstod dem, men det gør jeg ikke.
Moki, jeg kan ikke lide at se dig i en grædende håndstand.
Det er imponerende, men trist.
-Moki, du havde hjertet med dig. -Du havde gode hensigter.
Men at forstå cragglerne er måske mere kompliceret end at læse om dem i en bog.
Selv min onkel Mac kan have svært ved at knytte bånd til andre væsner.
Det er løgn.
Jo, han har faktisk lige sendt mig et postkort om det.
Må jeg høre?
"Kære nevø Gobo. Jeg skriver fra noget, der virker som…"
…de mere behårede og intelligente væsners land.
De behårede af slagsen styrer de skøre væsner med et vink med poten.
Jeg måtte knytte bånd med dette overlegne væsen.
Goddag. Godt at møde dig.
Den vidste straks, at jeg var vigtig.
-Jeg forsøgte at tale dens sprog. -Vov! Vov!
Men den forstod mig ikke, og så slog det mig.
Jeg vidste intet om den.
At indrømme det på fornuftig vis banede vej for en utrolig, ny opdagelse.
Forståelseskuglen.
Et enkelt vink med kuglen lader til at betyde…
Jeg kender dig ikke, men jeg ville gerne.
Intet er så tilfredsstillende som at knytte bånd med en fremmed.
Så her er den, Gobo: Forståelseskuglen.
Må du bruge den, som de skøre væsner siger:
Som en god dreng.
God dreng! Hvem er en god dreng?
Jeg ville så gerne have, at cragglerne følte sig velkomne.
Men jeg glemte det vigtigste: at spørge dem, hvad de havde lyst til.
Måske skulle du fortælle dem det.
Jeg må finde dem og rede trådene ud.
Men jeg ved ikke, hvor de tog hen. Nok et roligt sted.
Vent. De nævnte Beroligelsens Hule.
-Lad os gå! -Ja.
Skynd jer.
Byg mere! Byg mere! Byg mere!
Splitbolt, kan du høre det?
Alle i Doozerby er ivrige efter at bygge større, mere doozeragtige bygningsværker
takket være det snask, du opdagede.
Men vi har brug for flere undersøgelser. Fragglerne kan ikke lide snaskpindene,
hvilket kan være et enormt bæredygtighedsproblem.
-Snask! Snask! -Jeg går nødig glip af gode tilråb.
Splitbolt, fortsæt med at reparere doozerhøjttaleren. Vi tales ved senere.
-Men… -Jeg kommer!
-Men… -Snask! Snask! Tilråb er sjove.
Ingen lytter til mig.
Gid, jeg aldrig havde opdaget det frygtelige snask.
Hvorfor er der ingen, der lytter til mig?
Hvordan får jeg strøm i mit laboratorium, når min udlejer ikke lytter?
Jeg prøver bare på at gøre en forskel i verden.
Præcis!
Hvad er der med den højttaler i dag? Er det en podcast?
Og hver gang jeg prøver, er der nogen, der prøver at stoppe mig:
"Nej tak, lille pige. Prøv igen."
Sådan føles det faktisk.
-Ubarmhjertigt! -Ubarmhjertigt!
Vent. Det er ubarmhjertigt.
Så jeg er også nødt til at være ubarmhjertig.
Jeg må bare blive ved med at forsøge, uanset hvad.
De giver ikke op.
-Jeg giver ikke op. -Jeg giver ikke op.
Det er utroligt. Hallo?
Hvis du kan høre mig, vil jeg bare sige: Du klarer det, søster!
Du er en inspiration!
Du har ret, Sprocket.
Du og den magiske højttalerdame, som virker ret fed.
Jeg giver ikke op.
-Hallo? -Hej, fru Shimmelfinney.
Jeg er ph.d.-studerende, og jeg arbejder på et projekt, der kunne redde verden.
Det kræver bare, at jeg får solpaneler på taget.
-Men før du siger nej… -Gerne.
-Vent. Siger du ja? -Ja.
Okay.
Tak, fru Shimmelfinney. Elsker dig.
"Elsker dig"?
Vi klarer det.
Så er vi her.
Hvad sker der her?
Stille, tak.
Jeg har opsynsvagten, og alle cragglerne er meget trætte.
Åh, Lyle, jeg kørte jer alle trætte. Undskyld.
Værsgo. Den er til dig.
Jamen tak.
Det er en… Hvad er det?
Forståelseskuglen.
Jeg ved tydeligvis intet om jer, men det vil jeg gerne.
Så hvis I vil fortælle om jer selv, vil jeg gerne lytte.
Men jeg forstår også godt, hvis I har brug for plads.
-Vil du vide, hvorfor vi sover? -Fordi I er trætte af mig?
Nej, Moki. Det handler ikke om dig.
Craggler sover det meste af dagen.
-Gør I? -Virkelig?
Vi har brug for at sove. Derfor tog vi til Beroligelsens Hule.
Det er det sted i Fraggleland, der minder mest om Craggle-Lagunen.
Det perfekte mørke og temperaturen til en lang lur.
Jeg læste hvert et ord i bogen, og det stod der intet om.
Hvilken bog?
Den er ikke engang skrevet af en craggle.
Det er virkelig svært at indfange, hvem vi er, i en bog.
Craggler lever og leger på et andet plan, som vi tilgår gennem en drømmetilstand.
Gør I?
-Undskyld. Selv-tys. -Ja. Fedt.
-Det lyder utroligt. -Ja.
-Hvordan fungerer det? -Vil I se det?
-Ja. -Ja.
Drøm en drøm og se
Hvad en drøm kan være
Hvad får drømmere til at føle
At drømme er mere end virkelige?
Hvorfor afslører vores drømme
Hvad livet holder skjult?
Drøm en drøm og se
Hvad en drøm kan være
Drøm en drøm og se
Hvorfor søde drømmere drømmer
Ja!
Når jeg vågner, ser jeg
Endnu et mysterie
Mens vi lever Er der nogen, der drømmer om dig og mig?
Drøm en drøm og se
Hvad en drøm kan være
Drøm en drøm og se
Hvorfor søde drømmere drømmer
Drøm en drøm og se
Se, hvad en drøm kan være
Drøm en drøm og se
Hvorfor søde drømmere drømmer
Drøm en drøm og se
Hvad en drøm kan være
Det var forrygende.
Utroligt.
Drømmelege!
Tak, fordi du viste mig din verden, Lyle.
Du har ret i, at den er ubeskrivelig.
Hvilket slet ikke beskriver den.
Fortæl mig nu, om vi kan gøre noget for at gøre jer bedre tilpas?
Må vi blive i Beroligelsens Hule, indtil vi kan tage tilbage til Craggle-Lagunen?
Naturligvis.
Ja, og bare rolig. Vi gør alt, hvad vi kan
for at få vandet tilbage i Craggle-Lagunen hurtigst muligt.
Indtil da er vores vand jeres vand.
-Vi har rigeligt til at dele. -Ja.
Far! Far!
Jeg er næsten færdig med springvandet,
men er du helt sikker på, at du vil tage alt vandet på den måde?
Sikker? Selvfølgelig er jeg sikker!
Det er faktisk udmattende at være så sikker.
-Gør det så færdigt, Junior! -Okay, far.
Vandet er under vores kontrol.
Så skulle den være der.
Mor, hent den boblende radisesaft!
Og jeg mener den gode, boblende radisesaft.
Uh la-la!
Hvad sker der med vandet?
Åh nej!
Hvor blev alt vandet af?
-Hvad betyder det her? -En ting er sikkert. Det er ikke godt.
I ser på en ægte cliffhanger, folkens! Jeg er Barry Blåbær!
Tekster af: Cecilie Hassenkam