С танци победи грижите.
За друг ден ги остави.
Нека музика звучи
във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред.
Младши!
Ехо!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи
във Фрагъл Рок.
Във Фрагъл Рок.
Майчице, ще е страхотно! Идвайте!
Вижте!
Крагъли и фрагъли - общуват, споделят, сближават се...
Обичам да сме свързани!
Крагълите медитират.
Мислех си, че аз потъвам, но ти ме биеш.
Дано всички крагъли се забавляват добре.
Дано вие, крагъли, се забавлявате, защото ще предприема
шеметно антигравитационно мятане с една ръка, и то жумешката.
Публиката пощурява!
Започваме. Претъркулване.
Леле. Прозявка?
Най-често това буди поне ръкопляскане. Добре, отбелязвам си.
Невероятно, но отбелязано.
Насам, крагъли.
Ще правим нещо страшно забавно.
Насам.
Всъщност, може би...
Знаете ли, май трябва да...
Не мога да реша какво да правим.
Искало ли ви се е да излетите извън тялото си с вик: "Оправяй се сам."?
Натам ли? Добре, става.
Мои почетни гости, това ще ви хареса.
Де да съм на ваше място!
Свежо изпрано.
Вярно ли?
Имам нужда да се съвзема.
Благодаря.
Знам какво ви трябва! Малко здрава хапка.
Вижте, имаме съседи - дузъри.
Ядем кулите им, за да строят още.
Идеална хармония!
Както и да е. Да ви е сладко.
Да, обикновено имат съвсем друг вкус. Сигурно е лоша партида.
Моки!
Ето на, фрагълите не харесват лепилото в пръчките.
Ако не ядат кулите, положението ще стане сериозно.
Затова исках лепилото да е далеч от щаба.
Бесен съм на онзи, който го е донесъл.
Ти и Ключ го донесохте.
Да, наясно сме. И се чувстваме ужасно. Но ще си простим.
Как е, приятелища? - Здрасти.
Гобо съм. Трудно ни е с крагълите.
Не можем да им угодим.
Нямам проблем. Не че ми пука, ама как може?
А моята нерешителност се харесва. Но не и на тях.
Издухаха носове в прането ми!
Чувам, че за някои от вас е по-трудно,
отколкото на други, като мен.
Но всичко върви като под конец.
Гледайте от мен. Удава ми се да се сближавам.
А и подготвих се предварително.
Книга за крагълите?
Изчела си я?
Изядох я с кориците.
Легнах настрани и я четох така.
Препоръчвам я горещо.
А сега, след като вече ги разбирам,
мисля, че трябва да ги накараме да се чувстват у дома си.
Знам, че хич не ви се нрави,
ако протягате ръка, а отсрещният на важен се прави.
Трудно е, знам аз. И изглеждат различни от нас.
Но ако за миг поспрете,
че като нас са, ще разберете.
Дали е фрагъл, или крагъл...
Дори да е Гризард, да!
Няма никакво значение това.
У мен, у теб, у всеки от нас същата светлинка виждам аз.
И скоро сам ще видиш ти,
ако отвориш очи и уши, че имаме много общи черти.
Лесно е това. За нула време ще се почувстват у дома.
И ще хапват с охота сами тонове пръчки и репички.
Дали е фрагъл, или крагъл...
Ей, дори да е Гризард, да!
Няма никакво значение това.
У всеки от нас същата светлинка виждам аз.
Грее тази светлина във всички сърца.
На млади и стари, големи и деца.
Грее тази светлина във всички сърца.
Да!
Във всички сърца!
Моки, много хубава песен.
И чудесно изпята. Мило послание.
Лайл, скъпи...
Каква крагълска новотевина?
Знаеш как обикновено се питаме! Впечатлен съм.
Знаеш как е, старая се...
А развитие по въпроса с водата?
Как ви откраднахме водата ли? - Случайно.
Спокойно. С въпроса се зае най-мъдрият съвет.
Там са мозъците на Фрагъл Рок. Вече изнамират решение.
Да...
И така, почитаеми съветници, мисля, че имаме решение.
Така ли? - Най-сетне!
Ще закусим сега, а по-късно ще обядваме.
Чудесно. - Това запълва предиобеда.
От нас очакват да решим проблема с водата на крагълите.
А, да! - Трябва да свършим това.
Като обядваме.
Да. - А така!
Солиден обяд.
Нищо чудно вече да са го решили.
Работят извънредно,
а междувременно ще играем дълговременно с вас.
Това е прекалено.
По-добре да си починем.
За нас е удоволствие.
Наши гости сте, заслужавате отлична игра
и храна... За друга рима не се сещам сега.
Почивка добра? - Точно това!
Да, но не. Защото съм ви подготвила нещо специално.
Съберете хората си и се гответе за велико забавление.
Добре. - Вървете. До скоро.
И се вълнувайте!
Крагълите искат... - Да се сближим чрез магията на играта?
Именно! И аз мислех същото.
Не, Гобо искаше да каже...
Игра ли каза? Пиши ме и мен!
Какво? Обожавам игрите и ти го знаеш.
Да, сестро.
В книгата има цяла глава за любовта на крагълите към игрите.
Безотказен начин за сближаване е споделен ритуал.
Да! - Ухото ми! Право в ухото.
Извинявай!
Да го ударим на сближаване.
Да играем най-върховната от всички игри.
Вярно ли казваш каквото мисля, че казваш?
Игрите "Кикото-кряк".
Ура!
Това не иска ли сериозна подготовка? - Не, не чак.
Аз съм Синко Боровинко. Заповядайте на кикото-кряк.
Е, трябва си малко подготовка.
Г-жо Шимълфини.
Не търгувам по телефона. Аз съм вашата наемателка.
Зъбльо, тихо Говоря!
Исках да попитам може ли да поставя слънчеви панели за повече енергия
за един много вълнуващ проект за преработка на пластмаси.
Знам, че рециклирането е в четвъртък.
Става дума за микропластмаси.
Работен проект. Не училищен, вече съм голямо момиче.
Не. Жена.
Искам да кажа... Ало?
На линия съм. Чувате ли ме?
Прекъсна. Точно преди да каже, че иска панелите и че съм гениална!
Помниш ли,
когато в самолета не повярваха, че си ми за подкрепа?
Вече разбирам защо.
Моки? Нямаме нужда от всичко това.
Можем да поемем към Успокояващите пещери...
Моля ти се, Лайл, аз съм се подготвила. Крагълите обичат игри.
Ние също. Да ударим рамо на сближаването.
Дай старт, Синко.
Пряко от Голямата зала -
Синко Боровинко с цветистите си коментари,
а именно - сини.
Бум!
Нека игрите "Кикото-кряк" започнат!
Моят ред ли е? - Твоят.
Гобо, видя ли?
Видях, приятелю!
Първата игра е любимата на фрагълите - "Пилон на безсмислието".
Не е ли страхотно?
Гъми-раз-два-три, гъми-гъми-ти.
Добре. Забавно е.
Гъми-гъми...
Извинявайте. Моки, виж, няма нужда от това.
Лайл, чувствам се така близка с теб.
И аз така.
"Репичков бумстър"! Репичковата енергийна бомба!
Кое време стана?
Време за "Бяг за репички". Аз съм Синко Боровинко.
Обичам конфети.
"Кикото-кряк" и "Репичков бяг"!
Не, нищо.
Фрагълите показват смайващи балансьорски умения с репичка.
Крагълите обаче явно не вдяват.
Такъв купон!
Абе, става.
Доста натъртени репички ще има на вечеря.
Аз съм Синко Боровинко.
Конфети.
Типично за мен. Следва любимата ми "Плъзни-извърти".
Дано никой не пострада.
И отново - за фрагълите е като игра.
Съдиите дават отлични оценки.
Крагълите обаче...
…не се справят.
Каква прекрасна весела бъркотия.
А сега е време за традиционното разкършване с танци.
Танците! Танците!
Извинете. Дръпнете се.
Ей, Моки! - Кажи?
Не го приемай като упрек, но провалът е тотален.
Крагълите са отвратени.
Може би не сме улучили подходящата игра.
Извинете ме. Сега се разкършвам с танц!
По дяволите.
За пръв път казва "по дяволите". Бясна е.
Взема присърце тая работа с крагълите.
Дано Съветът на мъдреците реши как да им помогне.
Намислих!
Какво, Ледена?
Каква е разликата между дузър и горг?
Каква?
Броят хапки, на които ги изяждаш.
Ледена Джо!
Много си лоша. Много! - Знам, да.
Внимание!
Пиш-пауза номер 32.
Отдъхнете. Още една.
Не знам какво да й кажем.
Не се сещам.
Добре.
Изтанцувах го, остава само да съберем положителната енергия
и да преминем към върховната "Криеница-бутаница".
Къде са крагълите?
Крият се.
Вече?
Познаха следващата игра, преди да я обявя.
Не играят на криеница, а се крият.
Какво? Защо?
Искат да избягат от вас. Не им харесва. Аз съм Синко Боровинко.
Много съжалявам. Ръката ми се плъзна.
Изобщо не беше подходящ момент.
Много ми е тежко. Бях сигурна, че ги разбирам.
Но не е така.
Моки, много ми е мъчно, че плачеш на стойка на ръце.
Впечатляващо е, но и натъжаващо.
Моки, намеренията ти бяха добри.
Да. За добро беше.
Може би да разбереш крагълите,
не значи само да четеш за тях в книгите.
Дори чичо Мат понякога има затруднения при сближаването.
Стига бе.
Точно за това е последната му картичка.
Ще ми се да я прочетеш. - "Скъпи племеннико Гобо, пиша ти от..."
…страната на по-косматите и по-умни същества.
Косматите карат глупавите създания да им поднасят всичко на тепсия.
Трябваше да се сближа с тези висши същества.
Здравей, приятно ми е.
Веднага надушиха, че съм важен.
Опитах се да говоря езика им. - Джаф-джаф.
Не ме разбираха. Тогава ме осени прозрение.
Не знаех нищо за тях.
Мъдростта да си го призная доведе до ново откритие.
Кълбото на разбирателството.
Мятане на кълбото като че ли казва...
Не те познавам, но искам да се запознаем.
Няма по-сладко от това да се сближиш с непознат.
Ето, Гобо, кълбото на разбирателството.
Ползвай го, по израза на глупавите...
Като добро момче.
Добро момче! Кой е добро момче?
Копнеех крагълите да се чувстват добре дошли
и забравих най-важното -
да попитам какво искат те.
Ами, иди и им кажи.
Ще ги намеря и ще поправя нещата.
Но не знам къде са отишли. Сигурно на спокойно място.
Чакайте! Споменаха Успокояващата пещера.
Да вървим! - Да.
Хайде, бързо! - Строй още!
Шпонке, чуваш ли?
Цялото дузърско население няма търпение да строи по-високо и по-дузърски.
И това се дължи на лепилото.
Нужно е още тестване!
Фрагълите не харесват пръчките с лепило и това може да е огромен проблем.
Лепило! - Не ми се изпуска скандирането.
Шпонке, върви да оправиш дузърфона. После ще говорим.
Идвам!
Лепило! Скандирането е весело! - Но, вижте...
Никой не ме слуша.
Ще ми се да не бях откривала тъпото лепящо нещо!
Защо никой не ме слуша?
Как да захраня лаборатория вкъщи, като хазяйката не ме слуша?
Опитвам се да променя нещата.
Именно! Но какво му става на тоя блутут? Някакъв подкаст ли е?
Но при всеки мой опит се намира някой да ме спре.
"Не, благодаря, малката. Опитай пак."
Точно така е.
И не спира.
Чакай... Не спира...
Значи и аз не бива да спирам.
Трябва да продължа да опитвам.
Щом те не се отказват...
И аз няма да се откажа!
Това е невероятно! Ехо?
Ако ме чуваш, само да ти кажа, че си супер, сестро!
Ти си вдъхновяващ пример.
Прав си. Ти и вълшебната дама от блутута, която е страхотна.
Няма да се предам.
Ало? - Г-жо Шимълфини?
Исках да знаете, че пиша докторантура.
Работя по нещо, което може да спаси света.
Трябват ми само слънчеви панели.
Преди да откажете... - Добре.
Момент. Съгласна сте? - Да.
Добре.
Благодаря. Обичам ви!
"Обичам ви"?
Ще стане работата!
Пристигнахме.
Какво става тук?
Тихо, тихо.
Аз съм часови. Крагълите са изтощени.
Лайл, аз ви изтощих. Много се извинявам.
Ето, за теб е.
Благодаря!
Какво е това?
Кълбото на разбирателството.
Ясно е, че не знам нищо за вас, но искам да науча.
Ако решите, разкажете ми за себе си, искам да чуя.
Но бих приела, ако искате да ви оставя на мира.
Да ти кажа ли защо спим?
Защото ви изморих?
Не, Моки. Не е заради теб.
Крагълите спят почти през целия ден.
Така ли? - Вярно ли?
Имаме нужда от сън. Затова дойдохме в Успокояващата пещера.
Тук най-много прилича на Крагълската лагуна.
Тук мракът и температурата са идеални за дълга дрямка.
Изчетох книгата от кора до кора - нищо такова не се споменава.
Коя книга?
Тя дори не е писана от крагъл.
Да. Трудно е да уловиш същността ни в книга.
Крагълите живеят и играят в друго измерение,
което достигаме в заспало състояние.
Така ли?
Извинявай. Шшт на мен! - Браво.
Това е невероятно!
Как става?
Искате ли да видите?
Да.
Сънувай сън и прогледни,
смисъла му разбери.
Защо изглежда ни сънят
по-жив от истинския свят?
Защо ли сънят ни разкрива
туй, що животът скрива?
Сънувай сън и прогледни,
смисъла му разбери.
Сънувай сън и прогледни,
смисъла му разбери.
Събудя ли се аз за кратко,
виждам поредната загадка.
Докато животът тече, дали има някой, който сънува теб и мен?
Сънувай сън и прогледни,
смисъла му разбери.
Сънувай сън и прогледни...
...защо сънуваш разбери.
Сънувай сън и прогледни,
смисъла му разбери.
Сънувай сън и прогледни,
защо сънуваш разбери.
Сънувай сън и прогледни,
смисъла му разбери.
Това беше великолепно!
Невероятно.
Игри на съня!
Благодаря ти, че ми показа вашия свят.
Прав си.
Впрочем тази дума не го описва.
Моля те, кажи, ако можем да ви осигурим повече удобства.
Да останем в пещерата, докато можем да се върнем в лагуната?
Защо не!
Спокойно - правим всичко по силите си
да върнем водата в лагуната час по-фрагълски.
А дотогава, нашата вода е ваша вода.
Има за всички.
Да.
Тате! Тате!
Почти завърших фонтана, който поиска.
Ама сигурен ли си, че искаш тази всичката вода?
Да съм сигурен ли? Естествено!
Дори е изтощителна цялата тази сигурност.
Хайде, привършвай, Младши! - Добре.
Тази вода е на наше разпореждане.
Ще свърши работа.
Майко, приготви репичковото пенливо!
Хубавия пенлив репичков сок...
Какво става с водата?
О, не.
Къде отиде водата?
Какво означава това? - Едно ще ви кажа - не е на добро.
Положението е натегнато.
Аз съм Синко Боровинко!
Превод на субтитрите Анна Делчева