S plesom preženi skrbi.
Pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Z delom preženi skrbi, pusti ples za druge dni.
Fragli naj se igrajo.
-Smo Gobo. -Mokey.
-Wembley. -Boober.
Red!
Mali!
Živijo!
Moja redkev.
S plesom preženi skrbi, pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Doli v Fraggle Rocku.
Trubadurji so tu.
Trubadurji so. Gotovo je novodnevni dan.
-Gotovo je novodnevni dan. -Ja. Ja.
Gospod Jamdolina.
Je to res, g. Jamdolina? Je res novodnevni dan?
Res je novodnevni dan.
Čas je za zabavo.
Gremo, dvakrat.
Bratje. Sestre.
Vsi vmes. Dajmo.
Zabavajmo se.
Kaj je to? Zakaj je to?
Se odmrznjena ne more spočiti?
Novodnevni dan je najboljši.
Všeč ti bo.
Takrat se metničke izležejo.
Trubadurji pridejo.
Prima!
Prinesejo škatlo z zapredki metničk.
-Tako je. -Noro zabavo imamo.
Vso noč.
-Ja. Sijajno je. -Zelo zabavno.
Nesmiselno je.
Ka…
Kaj? Pač ni zame.
Torej praznik, posvečen upanju in novim začetkom.
Ja. Ledena Jana razume, kako trapasto je vse skupaj.
Všeč mi je!
Rada imam nove začetke.
Bila sem zamrznjena in zlobna, zdaj pa sem odtaljena in prijazna.
Novodnevni dan ni zame.
Ta praznik bom preživel v pralnici.
Najlepša hvala.
Boober.
Pardon.
Kaj pa zdaj?
Fragli moji mali, čas je za švig smuk.
Švig smuk je igra.
Vsi lovimo kamen.
Tisti, ki ga dobi, izpusti metničke.
Jaz jih hočem izpustiti.
Hočem to. To sem. To hočem.
Vsi hočemo to.
Preden izpustiš metničke, moraš imeti govor.
Rada imam govore.
Sovražim govore.
Imam pomembno predstavitev pred profesorji.
Če se ne izkažem, adijo, kariera. Nič takega ni.
Hej. Namesto, da se smejiš, bodi koristen.
Lahko vadim na tebi?
Potegujemo se za laboratorij, ki ga bom rabila,
če želim najti bakterijo, ki jé mikroplastiko.
Kam pa g…
Oblekel si se v profesorja, da bo bolj realno.
Hvala.
Ne vem, kaj ima krona s tem, toda… Delaj, kar želiš.
H2… O! Nisem vas videla.
Ime mi je Špageti. Ni res. Sem Doki.
Tudi to ni moje ime, temveč vzdevek.
Nerodno, če bi to rekla pred vami.
Torej, prfoksi… Moj cilj je najti bakterijo,
ki lahko razkroji mikroplastiko.
V redu. Sekunda.
Zmogla bom. V redu bo.
Ne, ne.
Dobro.
Dragi dnevnik… Učitelji. Hvala, da ste prišli.
Rada vas imam. Sem res to rekla?
Ne. Iti moram.
Mogoče sem se znebila slabega.
Slaba vaja, odlična predstava. V redu bo.
Zaželi mi srečo.
Ja. Švigokamen je letos moj.
-Res? -Ja.
Če dobim kamen,
lahko imam govor in izpustim metničke?
-Pa še klobuk dobiš. -Ja.
-Obožujeva jih. -Ja.
Ledena Jana, opazuj me, če bi se rada česa naučila.
Red je dobra.
Toda…
Letos je moje leto.
Gobo.
Boober, ne smeš zamuditi šviga smuka.
Razumem, a imam vprašanje.
Zakaj?
Kamna ne bi mogel ujeti, tudi če bi hotel, pa nočem.
To so roke za perilo.
Pravijo, da kamen poišče tebe.
To je vsekakor res.
Ta reč misli po svoje.
Daj, no.
Nisem rekel nič takega, česar ti ne bi.
Medtem ko kamen "išče" nekoga,
si bom jaz našel za cel dan perila.
Toda…
-Zabavno bo. -Upam.
Za Booberja me skrbi.
Tako potrt je. Ne vem, ali se bom lahko zabavala.
-Smo? -Ja!
Ja!
Imam vprašanje o nujni zadevi.
Kaj boste, ko rečem "švig"?
Smuknili!
Gremo!
Tam je! Ojej!
Kje je? Kje je?
Mene izberi. Mene.
Ga vidite? Kje je?
-Ne sme uiti! Gremo! -Moj bo!
-Ne. Moj bo!
Kako le?
Kako bi le lahko zapustil perilo, da bi se igral švig smuk?
Šale imam namočene.
Šale. Množina.
Boober, kamen je izbral tebe!
Spomnite me, da popravim luknjo.
Boober.
Ni to čaroben trenutek?
Niti ne.
Zabavno in preprosto bo.
Imaš govor, odpreš škatlo.
Metničke odletijo, nato sledi zabava
in vsi plešemo. Damo si duška.
Postanemo eno z glasbo.
Mokey, verjemi mi.
Zafrknil bom.
Zakaj si govoriš negativne zgodbe, Boober?
Na pozitiven način jo skušajva na novo napisati.
Kaj misliš, da se bo zgodilo?
No…
Takole, na hitro…
Od živčnosti se bom spotaknil in padel na nos.
Vsi se bodo smejali meni in moji zviti kumari.
Kumara!
Ali pa se veselili.
Ker si padel
na hitrorastoče cvetje.
To je bilo prima.
Všeč mi je, ko se stvari izidejo.
In imamo navdihujočo zgodbo.
Si dojel?
Cvetje te dvigne in navdihne.
Ja, razumem. Toda zgodba ni navdihujoča,
temveč obupna. Od tega cvetja me vse srbi.
S tem pa ustvariš nov ples.
Ples moje generacije.
Rada te imam, Boober.
Nato pijemo redkvopitke.
-Kdaj si ti prišel? -Slišal sem, da si pripovedujeta zgodbe.
Prav. Rad imam redkvopitke.
-Ja. -Vidiš? Tako je prav.
Nisem še končal.
Svojega bom prehitro spil in začelo se mi bo kolcati.
Tako hudo bo,
da ne bom mogel odpreti škatle.
Novodnevni dan bo uničen in bo postal Booberjev dan.
Dan, ko je Boober vse uničil.
Zakaj si vse uničil, Boober?
Najhujši si.
Vseh časov!
To se ne bo zgodilo.
-Ne veš tega. -Ne, ti ne veš tega!
Ne zgodi se vedno najhujše!
Kaj bi zdaj dal za redkvopitek.
Hej, ne kukaj. Pojdi naprej.
Novodnevni dan!
Hej, prijatelj. Se pripravljaš na zdravico?
Naj se ta novodnevni dan z metničkami že enkrat konča.
Hej, žalostinko.
Življenje je kot reka. Polno je zavojev, a še naprej teče.
Ne upiraj se toku. Kar pojdi, veš?
Ne.
Naj se drugače izrazim.
Dve, tri, štiri.
Ko se ti sanje sfižijo, jojmene,
čas je, da greš.
Prepusti se toku.
Ko poti se vse ne končajo, kot se gre…
Čas je, da greš.
Prepusti se toku.
Ko se trudiš ves dan in se trudiš vso noč,
dokler ne omagaš in izgubiš vso moč.
Če ne misliš ležati na boku, prepusti se toku.
Ko se dela tema, ki se zdi brez problema…
Čas je, da greš.
Prepusti se toku.
Ne moreš se pretvarjati, konec je pred vrati.
Čas je, da greš. Prepusti se toku.
Ko te popade strah, saj si plah.
Konec vsega tega je v ozračju, kolega.
Če ne misliš ležati na boku, prepusti se toku.
Čas je, da greš. Prepusti se toku.
-Povej jim. -Čas je, da greš.
Ko ti svet nagaja in se počutiš kot raja…
Čas je, da greš. Prepusti se toku.
Ko vse splava po vodi in hrepeniš po svobodi,
čas je, da greš. Prepusti se toku.
Ko nočeš več živeti,
si pripravljen umreti,
ničesar več ne bi hotel sprejeti.
-Če ne misliš ležati… -Na boku!
Prepusti se toku.
Čas je, da greš, prepusti se toku.
-Še enkrat. -Čas je, da greš.
-Prepusti se toku. -Še.
Čas je, da greš, prepusti se toku.
Tako je prav. Tako je prav.
-Kako se zdaj počutiš? -Dobro. Vem, kaj moram.
Dobro.
Je sploh kaj, česar pesem ne zmore?
Na kup, fragli krasni, glavni govorec naj se razjasni.
Boober bo nazdravil in nas vse sezul.
Nato bodo metničke odletele.
Ja. Hej. Si vznemirjen?
Je v redu?
-Obožuje ta praznik. -Ja.
Mislite, da imajo duzerji praznike?
-Upam. Tako pridno delajo. -Ja.
Dobro se imamo. Plešemo.
Zavihajte rokave na plesišču. Zavihajte rokave.
-Plešite. -Vesel dan cenjenja čelad.
Vesel dan cenjenja čelad.
Ja.
-Nikoli ne bomo vedeli. -Ne.
Začenja se!
Ta fragel cveti ob luninem sevu.
Super Boober z zdravico ob novodnevnem dnevu.
Ja! Naj pride.
Saj bo zmogel, ne?
Ja. Zmogel bo.
Ja!
Ni prišel.
Ja.
Pesem pravi, naj grem s tokom. Tečem stran od novodnevnega dne.
Ja.
Kaj pa vem. Upam, da kmalu pride.
-Ja. -Ja.
In kaj zdaj?
Naj kdo od nas odpre škatlo?
Jaz bom.
Ja.
V redu.
Žal mi je. Kamen je izbral Booberja.
V redu je, ni vedela.
Metničke! Metničke!
Boober najbrž samo zamuja.
Zamotila jih bom.
Odlično pripovedujem zgodbe.
Nimam zgodbe. Nisem je pripravila.
Takoj pridem!
No…
Pozdravljeni.
Medtem ko čakamo Booberja, lahko preberem stričevo razglednico.
-Ja. Dobra zamisel. -Ja.
"Dragi fragli…"
Pravzaprav piše "dragi nečak Gobo",
a sem prilagodil zadevo.
Jaz… Ja.
Težko je biti zdoma na novodnevni dan,
ko slavimo novo življenje.
Nekaj podobnega sem želel najti med smešnimi bitji.
Toda nič se ni dogajalo.
Zbudi se! Življenje je, da ga živimo!
Skoraj bi izgubil voljo. Novo življenje v najčistejši obliki.
Prostor. Novo življenje moram videti.
Živijo.
Ljubko.
Kako ustvariš mehurčke sreče?
Ja.
Od lepljive tekočine do rojstva in poleta.
Tako krasno je bilo.
In ranljivo.
Življenjski krog.
Obožujem mehurčke!
Tako navdušen je bil, da se je pozabil podpisati.
Dobro, poglejmo.
Pripravite se, da boste osupli.
Ni slabo, kaj?
-Metničke! Metničke! -Šment.
Kaj to pomeni?
-To se še ni zgodilo. -Mislim, da so jezne.
Mirno, malčice. Praznik je.
Mogoče ponovimo igro,
da nekdo drug odpre škatlo. Bi to šlo?
Jamdolina? Kam je šel?
Čas je za zgodbo!
Torej, bila sem…
Še vedno je nimam!
Ste slišali zgodbo o spečem duzerju?
Ja!
Brez praznika ni težave.
Uživam, ko sem sam. Ja.
Ravno sem rekel, da uživam, ko sem sam,
tako da…
Kaj sem že delal?
Krasno.
Vem. Hej, kaj je tisto…
…tam?
Že vem.
Kako si vedel, da sem jaz?
Ker te je izbrala.
Zakaj mene?
Sploh ne maram tega praznika.
Bistvo praznika je upanje za prihodnost.
-Kaj je narobe s tem? -Nočem kar upati na dobre stvari.
Razmislim, kaj vse se lahko sfiži,
da sem pripravljen na vse.
Tako se počutim varno.
-Razumem te, klobučar. -Boober.
Klobučar…
…si pričakoval ta najin pogovor?
Ne vem.
Kaj pa mene?
Ja, lahko govori. Običajno samo meni, toda…
Toda ta možakar me bo spravil v obup.
-Resno! -Resno!
-Nič ni narobe s tem, kdo si. -Ja.
Lahko te skrbi in se bojiš, toda priznaj,
da ne veš, kaj vse se bo zgodilo.
To vključuje tudi dobre reči.
To sta mi prišla povedat?
Ja. In to, da lahko samo ti odpreš škatlo z metničkami,
ki jo bo vsak hip razneslo. Vsi boste razočarani.
-Kaj? Iti moramo! -Gremo, gremo!
O, ne. Nekako moramo rešiti metničke.
Poskusite povedati zdravico!
-Prav. Prav. -Ja.
Živijo.
Nekoč sem videla ptico. Pogledala me je. Jih zdaj nadzorujem?
Vesel novodnevni dan!
Nič. Red?
-Pridi. -Sem Red.
To ni zdravica, temveč dejstvo.
Sprijaznimo se.
Booberja rabimo.
On pa ne bo prišel.
Ne bo držalo.
Boober!
Razmišljal sem.
Dejstvo je, da…
Nepričakovano se lahko zgodi.
Upanje pomeni, da se sprijazniš s tem, da ne veš, kaj bo.
Življenje je…
nepredvidljivo.
Je pa tudi izjemno.
Mogoče ga lahko skušam užiti, medtem ko se dogaja okoli nas.
Vesel novodnevni dan.
Tukaj so.
Ja. Bravo.
Prima!
To moramo proslaviti s pesmijo!
V zraku čutim nov začetek.
To bo naše leto, tega ne tajimo.
Vsi se zadovoljno smejimo.
Zadovoljno.
Zadovoljno! Ja!
V sebi čutim le upanje.
Vsak dan vse boljši je.
Tako lepo je biti živ.
Tako dobro.
Tako dobro!
Danes je novodnevni dan.
Na vrsti je praznovanje.
To ni čas za vzdihovanje.
Vse boljše in lepše je. Novodnevni dan je.
Ne čutim teže na hrbtu.
Z vsakim korakom lepšo pot bom prehodil.
Upam, da ta občutek večen bo.
Večen bo, večen bo.
Večen.
Včasih pomembne so stvari, ki jih ne vidiš.
V tvojem srcu večno živijo.
Ta dan s prijetnim me občutkom navda.
Prijetnim, prijetnim.
Prijetnim!
Danes je novodnevni dan.
Ja!
Na vrsti je praznovanje.
To ni čas za vzdihovanje.
Vse boljše in lepše je.
Energija se kopiči.
Novodnevni dan je.
Boober.
Kako si se znebil strahu?
Nisem se. Ves čas me je spremljal.
Strah je del mene. Nisem pa dovolil, da me nadzoruje.
To je najboljša zdravica ob novodnevnem dnevu vseh časov.
Res?
Spomni me, ko bom pozabil.
-Prav? -Obljubim.
Prav.
Tudi jaz obljubim.
Ppardon. Zmotil sem vaju.
-No… -No.
Zdaj vidim.
Nadaljujta. Nerodno.
Wembley!
Vesel novodnevni dan!
Kako lepo.
-Vesel novodnevni dan vsem nam! -Ja.
In vsem novodnevni dan!
Kaj?
Kaj takega.
Ja, Zobnik!
Bilo je…
…obupno.
Toda vesela sem.
Zgodilo se je najhuje, a sem še vedno tu.
Seveda ne dobim laboratorija,
a neuspehi so del znanosti.
To je res bil neuspeh. Vmes sem celo
poklicala babico in jo vsem predstavila.
Toda to ni konec. Začetek je.
Veš, kdaj naletimo na odkritja?
Ko se poberemo in vztrajamo.
Če lahko prestanem takšno sramoto,
lahko prestanem vse.
Proslaviti morava.
Zobnik, si za ples?
Jutri je nov dan, Zobnik!
Komaj čakam!
Prevedla Nena Lubej Artnak