Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė!
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Atvyko trubadūrai.
Trubadūrai.
Vadinasi, šiandien - Naujoji diena.
- Taip, Naujoji diena. - Taip. Jo.
Pone Džemdolinai.
Ar tiesa, pone Džemdolinai? Šiandien tikrai Naujoji diena?
Taip, tikrai Naujoji diena.
Metas pasilinksminti.
Pirmyn, du kartus.
Taigi, broliai. Seserys.
Ir kas tarp jų. Pirmyn.
Pasilinksminkime.
Kas tai? Kodėl visa tai?
Ar galėtų atšildyta tyrinėtoja pailsėti?
Naujoji diena - geriausia šventė.
Jums tikrai patiks, Ledine Džo.
Tai - diena, kai išsirita drugelvabaliai.
Trubadūrai atvyksta į miestą.
Ką gi!
Jie atsiveža specialią dėžę su drugelvabalių kokonais.
- Teisingai. - Ir surengiame didelę šventę.
Iki ryto!
- Taip. Nuostabu. - Smagumėlis.
Absurdas.
Ką…
Ką? Man nepatinka.
Taigi, tai yra vilties ir naujos pradžios šventė.
Taip. Matot, Ledinė Džo supranta, kad tai - juokinga.
Man labai patinka!
Ledinė Džo pati kaip nauja pradžia.
Buvau įšalusi ir nemandagi, o dabar - atitirpusi ir labai maloni.
Naujoji diena - ne man.
Aš ją praleisiu su savo skalbiniais.
Labai jums ačiū.
Būberi.
Atsiprašau.
Ir kas dabar?
Gerai, mano fragliukai, metas Gaudynėms.
Gaudynės - tai žaidimas.
Visi gaudysime akmenį,
ir kas jį pagaus, galės išleisti drugelvabalius.
Aš noriu išleisti drugelvabalius.
Aš noriu. Ir gaunu, ko noriu. Noriu išleisti.
Mes visi to norim.
Prieš išleisdamas drugelvabalius, turi pasakyti kalbą.
Man labai patinka sakyt kalbas.
Nekenčių kalbų.
Turėsiu pristatyti savo darbą prieš savo dėstytojus.
Ir jei susimausiu, visai mano akademinei karjerai - galas.
Nieko čia baisaus.
Ei. Gal verčiau nesijuok, o padėk man
ir paklausyk mano pristatymo.
Visi doktorantai konkuruoja dėl laiko laboratorijoje,
kurio man reikės, jei atrasiu bakterijas, mintančias mikroplastiku.
Ką… Kur tu…
Apsirengei kaip mano dėstytojai, kad įtikinamiau atrodytų.
Esu labai dėkinga.
Nežinau, ką reiškia ta Laisvės statulos karūna, bet… Tu žinai.
H2… O! Nepastebėjau jūsų.
Mano vardas - Spageti. Ne. Mano vardas - ne toks. Mano vardas - Dok.
Ir tai nėra mano vardas, aš pati save taip vadinu.
Bus negražu taip sakyti prieš visus.
Taigi, dėstytojai… mano tikslas yra atrasti ir padauginti
bakterijas, kurios sugebėtų išskaidyti mikroplastiką.
Gerai. Sekundėlę.
Viskas gerai. Man pavyks.
Ne, ne.
Gerai.
Brangus dienorašti… Tiksliau, dėstytojai. Ačiū, kad atėjote.
Aš jus myliu. Aš pasakiau „myliu“?
O, ne. Turiu eiti. Jau metas.
Gerai. Reikia pašalinti blogą energiją.
Svarbu ne apranga, o pasirodymas. Viskas bus gerai.
Palinkėk man sėkmės.
Taip. Akmenukas bėgliukas šiais metais bus mano.
- Tikrai? - Taip…
Taigi, jei pagausiu akmenį,
galėsiu sakyti palinkėjimą ir išleisti drugelvabalius?
- Ir gausite skrybėlę. - Taip.
- Mes su draugu labai mėgstam skrybėles. - Taip.
Bet kokiu atveju, Ledine Džo,
jei norit ko nors išmokti, stebėkite mane.
Taip, Redė - kieta.
Bet…
Manau šie metai - mano.
Gobai.
Nagi, Būberi. Nepražiopsok Gaudynių.
Suprantu. Tik greitai paklausiu.
Kodėl?
Aš… Aš nepagaučiau to akmens, net jei norėčiau, nors nenoriu.
Šios rankos skirtos skalbti.
Sakoma, jog akmuo pats tave suranda.
Tikrai.
Jis gyvena savo gyvenimą.
Nagi,
nepasakiau nieko, ko pats nežinotum.
Kol akmuo „suras“ ką nors,
aš surasiu savo skalbinius.
Bet…
- Turėtų būti smagu. - Tikiuosi.
Man neramu dėl Būberio.
Šventė, o jam nelinksma. Jei atvirai, nežinau, ar man pavyks pasilinksminti…
- Ar pasiruošę? - Taip!
Taip!
Turiu labai svarbų klausimą.
Kai pasakysiu „gaudom“, ką darysit?
Gaudysim!
Pirmyn!
Čionai! O, varge!
Į kurią pusę?
Pasirink mane. Mane!
Matot jį? Kur jis nulėkė?
- Nepaleiskim jo! Nagi! - Aš pirmas!
- Aš pirma jį pagausiu! - Ne. Tuojau pagausiu, tuojau!
Kaip galėčiau?
Kaip galėčiau palikti savo skalbinius ir užsiimti Gaudynėmis?
Turiu darbo.
Darbo. Daugybę.
Būberi, akmuo pasirinko tave!
Priminkit, kad užtaisyčiau tą skylę.
Būberi.
Juk tai - stebuklas, ar nesupranti?
Turbūt nesuprantu.
Na jau. Bus smagu ir nesunku.
Pasakysi palinkėjimą, atidarysi dėžę,
drugelvabaliai išskris laukan, ir prasidės vakarėlis -
visi šoks iki nukritimo. Tikrai.
Taip šoks, jog pavirs muzika.
Moke, patikėk.
Aš viską sugadinsiu.
Būberi, mesk iš galvos tokias negatyvias mintis.
Pamėginkime kartu paversti jas pozityviomis.
Pasakyk, kas, manai, gali atsitikti.
Na…
Jei trumpai,
aš taip jaudinsiuosi, jog nugriūsiu tiesiai ant nosies.
Tuomet visi iš juoksis manęs ir mano nosies kaip bulvės.
Kaip bulvė!
Arba juoksis, nes bus linksma.
Nes nukrisi ant…
greitagėlių krūmo.
Kaip šaunu.
Smagu, kai viskas pavyksta.
Ūpą pakelianti istorija.
Supranti?
Pakėliau ūpą. Kaip greitagėlės pakėlė tave.
Aha. Suprantu. Bet istorija ūpo nepakėlė.
Istorija - baisi, nes esu alergiškas greitagėlėms.
Ir dėl to visi tiesiog pašėls.
Tai - mano kartos šokis.
Aš tave myliu, Būberi.
O po to gersime ridikėlių kokteilius.
Kada tu čia atėjai?
Išgirdau, kad pasakojate istorijas ir panorau prisijungti.
Gerai. Ridikėlių kokteiliai. Mėgstu.
- Taip. - Štai kur pozityvus nusiteikimas.
Tu neleidai man pabaigti.
Aš juos taip mėgstu, jog išgersiu juos taip greitai,
kad imsiu žagsėti.
Visas mano kūnas žagsės,
o tai reiškia, jog negalėsiu atidaryti dėžės su drugelvabaliais.
Naujoji diena bus sugadinta ir ją pervadins į Būberio dieną.
Dieną, kai Būberis viską sugadino.
Kodėl tu viską sugadini, Būberi?
Esi visiškas nevykėlis.
Visiškas nevykėlis!
Nieko panašaus nenutiks.
- Tu to nežinai. - Ne. Tai tu nežinai!
Ne visuomet nutinka blogiausias įmanomas dalykas.
Tenoriu ridikėlių kokteilio.
Ei. Nesmalsaukit. Eikit.
Naujoji diena!
Ei, drugelių drauge. Nekantrauji pasakyti palinkėjimą?
Tenoriu, kad visas tas Naujosios dienos reikalas baigtųsi.
Sveikas, liūdnas veideli.
Gyvenimas - kaip upė.
Jame daug vingių ir posūkių, bet jis vis tiek teka toliau.
Nesipriešink. Plauk.
Ne.
Pasakysiu kitaip.
Du, trys, keturi.
Kai viskas, apie ką svajojai
Nueina šuniui ant uodegos
Nepanikuok
Srovei pasiduok
Kai viskas, ką darai Nesibaigia gerai
Nepanikuok
Srovei pasiduok
Kai dirbi nepakeldamas galvos
Nuo sutemų iki aušros
Tačiau to vis tiek negana
Jei nori patobulėt
Teks pasroviui judėt
Kai naktis nusileidžia Kai apgaubia tamsa
Nepanikuok
Srovei pasiduok
Negalvok Kad jau viskas
Nepanikuok Srovei pasiduok
Jei baimė sukausto tave
Žinok, dar ne pabaiga, ne
Jei nori patobulėt
Teks pasroviui judėt
Nepanikuok Srovei pasiduok
- Pasakyk jiems - Nepanikuok, nepanikuok
Ir jei viskas iš rankų slys
Jei jausies kaip kvailys
Nepanikuok Srovei pasiduok
Kai pasaulis atrodys nemielas
Kad net skaudės sielą
Nepanikuok Srovei pasiduok
Kai jau bus pabaiga
Mirti galėsi tada
Jei nori pyrago paragaut Turi pasistengt labiau
- Jei nori patobulėt - Patobulėt! Patobulėt!
Nepanikuok Srovei pasiduok
Srovei pasiduok
- Dar kartą - Pasiduok
- Nepanikuok - Pasakyk
Nepanikuok Srovei pasiduok
Teisingai Teisingai
- Kaip dabar jautiesi, bičiuli? - Gerai. Žinau, ką turiu daryti.
Gerai.
Dainos viską sutvarko.
Ateikit čionai, nuostabieji fragliukai. Svarbiausia akimirka - jau netrukus.
Būberis pasakys palinkėjimą ir mus nustebins.
Ir tuomet išleis drugelvabalius.
Taip. Ei. Nekantrauji, tiesa?
Jam viskas gerai?
- Jam labai patinka ši šventė. - Taip.
Ei, kaip manot, ar gudragalviai turi švenčių?
- Tikiuosi. Jie tiek daug dirba. - Taip.
Smagiai leidžiame laiką. Šokame.
Rimtai šokam, labai rimtai.
- Rimtai. - Su Padėkos šalmui diena!
Su Padėkos šalmui diena.
Jo.
- Turbūt nesužinosim. - Taip.
Prasideda!
Pristatysiu patį šauniausią fraglį.
Super Būberis ir jo Naujosios dienos palinkėjimas.
O, taip! Nagi, pakvieskime jį čionai.
Būberiui pavyks, tiesa?
O, taip. Jis gerai pasirodys.
Taip!
Jei tik apskritai pasirodys.
Taip.
Kaip toje dainoje „Srovei pasiduok“. Plaukiu tolyn nuo Naujosios dienos.
Taip.
Nežinau. Tikiuosi, kad jis netrukus pasirodys.
- Aš irgi. - Taip.
Tai ką darysim?
Patys atidarysim dėžę su drugelvabaliais?
Aš atidarysiu.
Taip.
Gerai.
Atleisk, ledine fragle. Akmuo pasirinko Būberį.
Viskas gerai, drauguži. Ji nežinojo.
Drugelvabaliai!
Būberis turbūt tik vėluoja.
Nesijaudinkite. Aš jo palauksiu.
Aš žinau daug istorijų.
Aš nežinau istorijos.
Dar nespėjau sugalvoti.
Tuoj grįšiu!
Na…
Sveiki, visi.
Na, gal kol laukiame Būberio,
paskaitysiu, ką parašė mano dėdė Metas Keliauninkas?
- Taip. Gera mintis. - Taip. Pažiūrėkim.
„Brangieji fragliai…“
Iš tiesų parašyta „Brangus sūnėne Gobai…“,
bet aš pats pakeičiau.
Aš… Taip.
Sunku būti taip toli nuo Roko per Naująją dieną,
kai švenčiama nauja pradžia.
Pamėginau surasti kažką panašaus
pas kvailus padarus,
tačiau aplink tvyrojo ramybė.
Pabusk! Kol gyvas esi, gyventi turi!
Buvo liūdna, bet pamačiau štai ką.
Kuo tikriausią naują gyvybę.
Pasitraukite, pone. Noriu apžiūrėti naują gyvybę.
Laaaabas.
Nuostabu.
Kaip jūs sukuriate šiuos džiaugsmo kamuolėlius?
Taip.
Gimsta iš nieko ir nuskrenda.
Buvo taip gražu
ir trapu.
Gyvenimo ratas.
Kaip man patinka burbulai!
Taip, jis nė nepasirašė. Matyt, buvo susijaudinęs.
Gerai, štai.
Pasiruoškite būti nustebinti.
Neblogai, tiesa?
- Drugelvabaliai! - O, varge.
Ką tai reiškia?
- Taip dar nebuvo. - Jie, rodos, labai pyksta.
Ramiai, brangučiai, juk šventė.
Gal vertėtų iš naujo surengti Gaudynes
ir leisti kam nors kitam atidaryti dėžę? Ar galėtume, Džembolinai?
Džembolinai? Kur… Kur jis nuėjo?
Gerai! Metas istorijai!
Taigi, aš…
Vis dar nežinau!
Ar girdėjot istoriją apie snaudžiantį gudragalvį?
Taip!
Nėr šventės, ramu.
Esu palaimingai vienas. Taip.
Sakiau, kad esu palaimingai vienas,
taigi…
Taigi, ką čia dariau?
Nuostabu.
Suprantu. Ei, kas čia…
yra?
Sugalvojau.
Iš kur žinai, kad čia - aš?
Nes jis tave pasirinko.
Kodėl aš?
Aš nė… Nemėgstu tos šventės.
Šventė yra skirta tikėjimui ateitimi.
Kuo ji tau nepatinka?
Nemėgstu tikėtis gerų dalykų.
Mėgstu apgalvoti, kas gali nepavykti,
kad būčiau pasiruošęs viskam.
Taip… jaučiuosi saugus.
Suprantu tave, skrybėliuoti.
Būberis.
Skrybėliuoti,
ar tikėjaisi šio pokalbio su manimi?
Na, nežinau.
O su manimi?
Taip, jis moka kalbėti. Paprastai kalba tik su manimi, bet…
Bet tas skrybėliuotis šiandien išvedė mane
- iš kantrybės! - Iš kantrybės!
- Iš kantrybės!
- Viskas su tavimi gerai. - Taip.
Gali jaudintis, bijoti, nervintis, bet taip pat sąžiningai pripažinti,
jog tikrai nežinai visko, kas gali nutikti.
O nutikti gali ir gerų dalykų.
Atėjai man to pasakyti?
Taip. Ir tai, jog tu vienintelis gali atidaryti dėžę su drugelvabaliais,
kuri tuoj sprogs. Tuomet tikrai bus blogai.
- Ką? Greičiau einam! - Bėgam ir lekiam!
O, ne. A, kažkaip turi būti galima išleisti tuos drugelvabalius.
Pamėginkime sakyti palinkėjimus!
- Gerai. Gerai. - Taip.
Sveiki.
Kartą pamačiau paukštį, jis į mane pažvelgė
ir aš pagalvojau, kad sugebu valdyti paukščius.
Su Nauja diena!
Nepavyko. Gerai, Rede?
- Nagi. - Mano vardas Redė.
Tai - ne palinkėjimas. Tai - faktas.
Pripažinkim.
Mums reikia Būberio,
o jis tikrai neateis.
Nebūkit tokie tikri.
Būberi!
Pagalvojau.
Taigi…
Taigi, gali nutikti netikėtų dalykų.
Galbūt turėti viltį reiškia, jog nieko baisaus, jei nežinai, kas nutiks,
nes gyvenimas yra…
nenuspėjamas.
Bet jis - nuostabus.
Ir gal man vertėtų pamėginti pasidžiaugti juo
bei fragliais, kuriuos myliu.
Su Naująja diena.
Štai jie.
Taip. Šaunuolis.
Ką gi!
Atšvęskime su daina!
Jaučiu naują pradžią
Jaučiu, metai bus puikūs išties
Visi šypsosis nuo ausies iki ausies
Nuo ausies iki ausies
Nuo ausies iki ausies! Taip!
Širdyje viltį jaučiu
Nes kiekviena diena vis geresnė
Kaip gera būti gyvam
Kaip gera Kaip gera
Kaip gera!
Šiandien - Naujoji diena
Metas švęsti
Nes kitos tokios nebus
Kuo toliau, tuo geriau
Tai - Naujoji diena
Nebejaučiu to svorio Ant pečių
Sulig kiekvienu žingsniu Tvirčiau aš einu
Viliuosi, tie jausmai Nedings dar ilgai
Ilgai Ilgai
Kartais gali Nepamatyt
Kas slypi giliai tavo širdy
Ši diena Džiugina mane
Kaip gera Kaip gera
Kaip gera!
Šiandien - Naujoji diena
Taip!
Metas švęsti
Nes kitos tokios nebus
Kuo toliau, tuo geriau
Tuo geriau
Energijos jaučiu vis daugiau
Naujoji diena
Būberi.
Kaip tau pavyko atsikratyti savo baimės?
Aš jos neatsikračiau.
Mano baimė visą laiką buvo šalia.
Tai - dalis manęs. Tik neleidau jai manęs užvaldyti.
Geriausias viltį žadinantis Naujosios dienos palinkėjimas.
Tikrai?
Ką gi, primink, jei pamiršiu, kad tą padariau.
- Gerai? - Būtinai.
Gerai.
Ir aš priminsiu.
Atleiskit. Judu labai gražiai bendravote.
- Na. - Ką gi.
Dabar suprantu.
Tęskite. Buvo keista.
Vembli!
Su Naująja diena!
Kaip gražu.
- Sveikinu visus su Naująja diena! - Taip.
Visus su Naująja diena!
Ką?
Tik pažvelkit.
Taip, Sproketai!
Mano pristatymas praėjo…
siaubingai.
Bet aš džiaugiuosi,
nes nutiko blogiausias dalykas, bet aš vis dar gyva.
Žinoma, jie atmetė mano prašymą laboratorijai,
bet kliūtys yra mokslo dalis,
ir… tai buvo kliūtis. Vienu metu
aš įjungiau garsiakalbį ir pristačiau visiems savo močiutę.
Bet tai - ne pabaiga. Tai - pradžia.
Nes žinai, kada įvyko didieji atradimai?
Kai įveikus kliūtį buvo žengiama pirmyn.
Ir jei išgyvensiu tokią gėdą,
man niekas nebus baisu.
Reikia atšvęsti.
Sproketai, ar galėtume pašokti?
Rytoj laukia nauja diena, Sproketai!
Laukiu nesulaukiu!
Išvertė Akvilė Katilienė