Ze starostí se vytanči,
obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát.
Dole ve Fragglí skále.
Starosti zažeň prací, tančení nech na jindy.
Nech Fraggláky, ať si hrají.
Gobo, Mokey, Wembley, Boober, Red!
Juniore!
Haló!
Moje ředkvička!
Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Fraggle Rock: Zábava je zpět
Dole ve Fragglí skále.
Jsou tady Trubadúři.
Trubadúři. Asi je Den nového dne.
- Den nového dne. - Jo.
Pane Jamdolíne.
Je to pravda, pane Jamdolíne? Je Den nového dne?
Je to tak, maličký.
Je čas se bavit.
Dvakrát zatrub!
Bratři. Sestry.
Vy něco mezi.
Jdeme se bavit.
Co to je? A proč?
To si průzkumnice nemůže odpočinout?
To je nejlepší svátek.
Bude se ti líbit.
Dojde k tomu, když se líhnou světlomýli.
Přijdou Trubadúři.
Jo!
Přinesou bednu zámotků světlomýlů.
- Jo. - A máme velkou oslavu.
Celou noc!
- Jo, je to super. - Největší zábava.
Je to absurdní.
Co…
Co? Není to nic pro mě.
Je to tedy svátek zasvěcený naději a novým začátkům.
Jo. Vidíte, Lední Joe chápe, jak je to celé směšné.
Bezva!
Nové začátky mě zajímají.
Byla jsem zmrzlá a zlá, ale teď jsem roztála a jsem moc milá.
Den nového dne není nic pro mě.
Den strávím tak, že budu prát.
Děkuji.
Boobere.
Pardon.
Tak co teď?
Tak jo, Fraggláčci, je čas na běž a uteč.
Běž a uteč je hra.
Budeme honit kámen
a ten, kdo ho chytí, může vypustit světlomýly.
Chci je vypustit já.
Chci to. Je to můj úděl. Vážně to chci.
To my všichni.
Před vypuštěním světlomýlů má výherce proslov.
Miluju proslovy!
Nesnáším proslovy.
Musím před profesory udělat prezentaci.
Když se to nepovede, má kariéra skončila.
O nic nejde.
Hej! Nesměj se, buď k užitku a nech mě na tobě trénovat tu prezentaci.
Všichni chtějí čas v laborce a ten potřebuju,
jestli mám objevit ty bakterie k požírání plastů.
Kam to jd…
Převlékl ses za profesora, aby to bylo realistické.
Díky.
Nevím, proč máš tu korunu sochy Svobody, ale dobře.
H2… Ó. Já vás neviděla.
Já jsem Špageta. Ne. Já jsem Doktorka.
Ne, to je má přezdívka pro mě.
To by bylo trapné to říct.
Tak, prófové, mým cílem je najít a rozmnožit bakterie,
které dokážou rozkládat mikroplasty.
Vteřinku.
Jo, to bude dobrý.
To ne.
Tak.
Milý deníčku, tedy milí učitelé, díky, že jste tu.
Miluju vás. Cože?
Ale ne. Musím jít.
Třeba jsem to ze sebe dostala.
Těžko na cvičišti, lehko na bojišti.
Drž mi palce.
Běžící kámen bude letos můj.
- Fakt, jo? - Jo…
Když získám kámen, budu mít proslov a vypustím světlomýly?
- A dostaneš klobouk. - Jo.
- Máme je rádi. - Jo.
No, Lední Joe, sleduj mě, jestli se chceš něco přiučit.
Red je dobrá, ale…
Letos vyhraju já.
Gobo.
Běž a uteč si nesmíš nechat ujít.
Aha. Dotaz.
Proč?
Ten kámen nechytím, ani kdybych chtěl, a já nechci.
Mám prádelní ruce.
No, říká se, že si kámen najde tebe.
Je to tak.
Ten kámen si dělá, co chce.
No tak.
Neříkám nic, co bys neřekl sám.
No, zatímco si ten kámen bude někoho hledat,
já si najdu celý den na praní prádla.
Ale…
- Těším se. - Jo.
Bojím se o Boobera.
Bývá ve svátky smutný. Nevím, jestli si to užiju…
- Můžeme? - Jo!
Jo!
Mám důležitou otázku.
Co uděláte, když řeknu běžte?
Utečeme!
Jedem!
Tamhle. Ach jo!
Kudy?
Vyber si mě.
Vidíte ho někdo? Kde je?
- Ať neuteče! Pojď! - Dostanu ho jako první!
- Já! - Mám ho!
Jak bych mohl místo praní hrát běž a uteč?
Mám tady šály.
Šály. A několik.
Boobere, kámen si vybral tebe!
Musím tu díru opravit.
Boobere.
To je kouzelné, nebo snad ne?
Musím říct „ne“.
Bude to hračka a zábava.
Proslov, otevřeš bednu,
světlomýli vyletí a bude se slavit a všichni budou hrozně moc tančit.
Tak moc, až splynou s hudbou.
Mokey, věř mi, pokazil bych to.
Boobere, vidíš jen negativní scénáře.
Pokusíme se to spolu změnit na scénář pozitivní.
Řekni mi, co se dnes stane.
No, kdybych to měl říct stručně…
Budu tak nervózní, že upadnu na nos.
A všichni se budou mně a mému ohlému frňáku smát.
Frňák!
Třeba se smějí radostí.
Protože jsi spadl na trs rychlokvětin.
To bylo skvělé!
Je super, když vše jde, jak má.
A je z toho povznášející scénář.
Vidíš?
- Pozvedla jsem to jako tebe ty květiny. - Chápu, ale ten scénář je špatně.
Je hrozný, protože rychlokvětiny mě svědí.
Tím ale vynalezneš nový taneční styl.
Tohle je tanec mé generace.
Miluji tě.
Budeme pít ředkvičtejly.
Co ty tady?
Říkali jste si scénáře a já v nich chtěl být.
Dobře. Ředkvičtejly mám rád.
- Jo. - Vidíš? To je pozitivum.
Nech mě domluvit.
Mám je moc rád, budu rychle pít a dostanu škytavku.
Budu škytat tak moc,
že nebudu schopný otevřít tu bednu.
Ze Dne nového dne se udělá Booberův den. Den, kdy Boober všechno pokazil.
Proč jsi všechno pokazil, Boobere?
Jsi ze všech nejhorší.
Nejhorší v historii!
Nic z toho se nestane.
- To nemůžeš vědět. - Ty to nemůžeš vědět!
Není to vždy ten nejhorší případ!
Chtěl bych ten ředkvičtejl.
Hej, nenakukuj. Pokračuj.
Den nového dne!
Ahoj světlokamaráde. Připravuješ si proslov?
Chci, aby ten den skončil, a světlomýly vypouštět nechci.
Ty náš škarohlíde,
život je jako řeka. Sice je plný zákrut, ale pořád teče.
Neplav proti proudu. Nech se nést, hochu.
Ne.
No, řeknu ti to jinak.
Dva, tři, čtyři…
Když žádný sen, cos snil, se ti nevyplnil,
tak skonči s tím. Proudem se nes.
Když každou volbou si přivodíš depresi…
…tak skonči s tím.
Proudem se nes.
Snažíš se celý den
a celou noc.
Dáš do toho vše, ale není z toho moc.
Chceš-li se zlepšit, tak víš, že musíš proudem se nést.
A když setmí se, všude kolem tma je.
Už skonči s tím.
Proudem se nes.
A předstírat nesmíš, že zářný konec vidíš.
Tak skonči s tím. Proudem se nes.
A třeseš se strachy tělem celým.
A konec všeho už je někde za humny.
Chceš-li se zlepšit, tak víš, že musíš proudem se nést.
Už skonči s tím a proudem se nes.
- Řekněte mu to. - Už skonči s tím.
Když nic nevychází a hloupě se cítíš…
…tak skonči s tím. Proudem se nes.
Když do kopru všechno jde a fakt nanic ti je…
…tak skonči s tím. Proudem se nes.
Když vítr všechno vzal,
ty nechceš jít dál.
Když ani po koláči by ses neusmál.
- Chceš se zlepšit? - Zlepši!
Tak víš, že musíš proudem se nést.
Už skonči s tím a proudem se nes.
- Jo! - Už skonči s tím
- a proudem se nes. - Jo!
Už skonči s tím a proudem se nes.
To jo. To jo. To jo.
- Jak ti je teď? - Dobře. Vím, co musím udělat.
To je dobře.
Ty jo. Písničky dokážou všechno.
Pojďte, fešní Fraggláci. Hlavní událost už se sem potácí.
Boober bude mít proslov skvělý.
A pak všichni světlomýli odletí.
Jo. Těšíš se, kamaráde?
Je v pohodě?
- Má ten svátek rád. - Jo.
Myslíte, že mají svátky i Doozeři?
- Snad jo. Moc pracují. - Jo.
Bavíme se. Tančíme.
Makáme. Tančíme.
- Makáme. - Šťastný Den vděčnosti helmě!
Den vděčnosti helmě!
Jo!
- Asi se to nedozvíme. - Jo.
Už to začíná!
Představuji Fraggláka, co nejlepší je.
Je to supr, dupr Boober a má proslov ke Dni nového dne.
Jo! Ukažte nám ho!
Zvládne to, že?
Jo, ukáže, co umí.
Jo!
Ani se neukázal.
Jo.
Zpívá se tam „proudem se nes“. Jdu po proudu pryč od Dne nového dne.
Jo.
Nevím. Doufám, že brzo přijde.
- I já. - Jo.
Co teď?
Má tu bednu otevřít někdo z nás?
Já to udělám.
Jo.
Tak jo.
Promiň, Fragglačko. Kámen si vybral Boobera.
Dobrý, ona to nevěděla.
Světlomýli!
Boober má nejspíš jenom zpoždění.
Klid. Zdržím to.
Umím skvěle vyprávět.
Nemám co říct.
Nepřipravila jsem se. Hned se vrátím!
No…
Ahoj, všichni.
Co kdybych při čekání na Boobera přečetl novinky od strýce Matta?
- Dobrý nápad. - Takže.
„Drazí Fraggláci…“
Je tu „Drahý synovče Gobo…“, ale já to upravil.
Já…
Je těžké být na Den nového dne pryč, je to oslava nového života.
Chtěl jsem něco podobného najít i u divných stvoření,
ale nikam to nevedlo.
Vstávat! Život patří těm, co žijí!
Ale nakonec jsem to uviděl. Nový život v nejčistší formě.
Uhněte mi, pane. Chci vidět nový život.
Ahoj!
Rozkošné.
Jak ty uzlíčky štěstí děláte?
Jo.
Z břečky nicoty ke zrození a letu.
Bylo to krásné
a křehké.
Životní cyklus.
Miluju bubliny!
Ty jo! Tuhle ani nepodepsal, jak byl rozjařený.
Tak jdeme na to.
Připravte se, že budete ohromeni.
Dost dobrý, co?
- Světlomýli! - Ach jo.
Co je?
- To se ještě nestalo. - Asi se naštvali.
Klídek, mrňata, je svátek.
Co si znovu zahrát běž a uteč,
aby to otevřel někdo jiný? Co vy na to, Jamdolíne?
Jamdolíne? Kde je?
Čas na příběh!
Takže, byla jsem…
Nic mě nenapadlo!
Znáte ten příběh o spícím Doozerovi?
Jo!
Žádné svátky, žádné problémy.
Jsem konečně sám. Jo.
Říkal jsem, že jsem konečně sám, takže…
Kde jsem to přestal?
Fakt super.
Už vím. Hej, copak
to tamhle je?
Už to mám.
Jak jsi mě poznal?
Protože si tě vybrala.
Proč mě?
Já tyhle svátky ani nemám rád.
Tento svátek je o naději do budoucna.
To je špatné?
Já nerad slepě doufám, že bude vše dobré.
Rád promýšlím, co se vše může pokazit, abych byl na vše připraven.
Díky tomu mám pocit bezpečí.
Rozumím, čepičáři.
Jsem Boober.
Čepičáři, čekal jsi, že se se mnou budeš bavit?
To nevím.
A co já?
Ona umí mluvit. Většinou mluví jen se mnou, ale…
Ten čepičář mě dneska frustruje.
- Fakt. - Fakt.
- Není na tobě nic špatného. - Jo.
Můžeš se bát, strachovat i obávat, ale taky si přiznej,
že nevíš všechno, co se stane.
Dějí se i dobré věci.
Přišel jste, abyste mi řekl tohle, jo?
Jo, a jsi jediný, kdo může bednu se světlomýly otevřít.
A už je k prasknutí. Může se z toho stát průšvih.
- Co? Musíme jít! - Padáme. Valíme.
Ale ne, musí být způsob, jak je vypustit.
Každý řekněte proslov.
- Dobře. - Jo.
Ahoj.
Já jednou viděla ptáka, podíval se na mě a já si říkala, jestli je ovládám.
Šťastný Den nového dne!
Nic. Red?
- Šup. - Já jsem Red.
To není proslov. To je fakt.
Přiznejme si to. Potřebujeme Boobera.
A ten nepřijde.
Třeba jo.
Boobere!
Přemýšlel jsem a došlo mi…
…že se může stát i něco neočekávaného.
Naděje znamená, že někomu nevadí, že neví, co se stane,
protože život je…
…nepředvídatelný.
Ale také je úžasný.
Můžu prostě zkusit si ten život užívat s Fraggláky, co mám rád.
Šťastný Den nového dne.
Tobě taky.
Tady jsou.
Dobrá práce, kamaráde.
Jo!
Pojďme si to okořenit písničkou!
Cítím ve vzduchu začátek nový.
Letošek bude povedený.
Všichni mají úsměv široký.
Široký. Široký.
Široký! Jo!
Cítím, jak je všechno nadějné.
Den ode dne krásnější je.
Být teď naživu je fakt skvělé.
Skvělé. Skvělé.
Skvělé!
Je Den nového dne.
Všichni to oslavme.
Je to jedinečné.
A je to jen čím dál hezčí a lepší. Den nového dne.
Tu tíhu na zádech necítím.
Každá cesta je jednodušší.
Doufám, že mi to vydrží.
Vydrží. Vydrží.
Vydrží.
Některé věci prostě nevidíš.
Ty žijou hluboko v tom tvém srdci.
Něco na tomhle dni skvělé připadá mi.
Skvělé. Skvělé.
Skvělé!
Je Den nového dne.
Jo!
Všichni to oslavme.
Je to jedinečné.
A je to jen čím dál hezčí. Je to jen čím dál lepší.
Energie je čím dál silnější.
Den nového dne.
Boobere.
Jak ses dokázal zbavit toho strachu?
Nezbavil.
Bál jsem se celou dobu.
Patří ke mně. Jen jsem nedopustil, aby mě ovládl.
To byl ten nejlepší, nejnadějnější proslov ke Dni nového dne.
Fakt?
Připomeň mi to, až to zapomenu.
- Jo? - Slibuju.
Dobře.
Já taky.
Pardon. Měli jste svoji chvilku.
- No… - No…
Už mi to došlo.
Pokračujte. Trapné.
Wembley!
Šťastný Den nového dne!
To je krása.
- Šťastný Den nového dne nám všem! - Jo.
Přeji všem šťastný Den nového dne!
Co to?
Koukněme se na to. Ty jo.
Jo.
Moje prezentace byla…
…otřesná.
Ale jsem spokojená,
protože se stalo to nejhorší, a já to přežila.
Zamítli můj požadavek na laborku,
ale zklamání k vědě patří.
A tohle bylo velké zklamání. V jednu chvíli
jsem zavolala babičce a všem ji představila.
Není to konec, ale začátek.
Víš, kdy dochází k objevům?
Když se oklepeš a pokračuješ.
Když dokážu překonat něco tak trapného,
dokážu cokoli.
Musíme to oslavit.
Sprockete, smím prosit?
Zítra je nový den, Sprockete!
Nemůžu se dočkat!
Překlad titulků: Karel Himmer