S plesom preženi skrbi.
Pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Z delom preženi skrbi, pusti ples za druge dni.
Fragli naj se igrajo.
-Smo Gobo. -Mokey.
-Wembley. -Boober.
Red!
Mali!
Živijo!
Moja redkev.
S plesom preženi skrbi, pusti jih za druge dni.
Glasba naj igra doli v Fraggle Rocku.
Doli v Fraggle Rocku.
Boste krompirčkove kljuke k sendviču?
Kar smej se, Zobnik.
Vsake toliko zadremam.
Toda vedi,
z delom v gostilni plačujem šolnino in tvoje priboljške.
Ni mi težko, če bom potem spreminjala svet.
"Od strica Popotnika za Goba Fragla." Spet?
Ne morem!
Rok imam, Zobnik!
Takole, junakinje.
Spala sem štiri ure
in napisati moram esej o bioremediaciji mikroplastike.
O bakterijah,
malčicah, ki jedo plastiko v morju. V eseju ne morem napisati tega.
Kakorkoli… Če ste ve zmogle, bom tudi jaz.
Kurjo polt imam. Ne vem, ali zaradi junakinj ali mraza.
Je pa res precej mrzlo.
Termostat je pokvarjen.
Res super!
Mrzel zrak iz tiste luknje tudi ne pomaga.
Prva zmrzal!
Boober, prva zmrzal je!
Res je!
Pravo vreme za nogavice.
Mokey, prva zmrzal!
Vem. Ni mirna?
Pozor! Prihajam!
Prva zmrzal!
V redu sem.
Kdo bi si mislil, da se lahko drsaš po ledu?
Moja vrv za perilo!
Wembley, prva zmrzal je!
Prva zmrzal!
Dobro, dihaj.
Tradicija. Najprej gremo do Pravljičarke,
da nam pove zgodbo o največji raziskovalki v fragelštvu,
razlogu za ta letni čas, moji junakinji…
Junakinji mojega junaka!
Eni in edini…
Ledeni Jani!
Hej, hej, ho,
obožujeva Ledeno Jano.
Po legendi o Ledeni Jani
bova šla v Ledeno jamo,
kamor je šla ona,
preden je…
Za vedno izginila.
Do Pravljičarke grem. Toplo se obleci.
-Tam se dobiva! -Prav. Zraven tebe bom sedel!
Jaz bom zraven najboljšega prijatelja.
-Kaj? -Tebe!
Prva zmrzal!
Kako sem vznemirjen!
Komaj čakam, da spet slišim zgodbo.
Pravljičarka!
Je že tu. Živijo! Živijo!
Ojej. Kako lepa dobrodošlica.
Ja! Ledena Jana!
Ledena Jana!
Saj ni važno. Spet vidva.
Dobro. Legenda o Ledeni Jani.
Kje imam bralna očala?
Tukaj so.
Ne bo v redu.
Redkvičjemu drobljencu ste podobni. To so moja jedilna očala.
Jih že imam.
Dobro. Legenda o Ledeni Jani.
Kje je…
Nihče ne ve!
Dobro. Ni to moja naloga?
-Pardon. -Žal mi je.
Rudi!
Balada o Ledeni Jani. Gremo!
Nekoč ti bo uspelo.
Hvala, draga.
Dajmo.
Naj povem vam zgodbo
o najbolj trdoživi fragli.
Premagala je hihitavce,
ker rada jedla je žgance.
Najpogumnejša raziskovalka
je rovarila pod zemljo.
Za pustolovščino je živela,
in točno na to je naletela.
O, o, o, pogumna Ledena Jana.
Vemo, da je junakinja, teh zgodb ne skriva več jama.
O, o, o, pogumna Ledena Jana.
Utira poti za vse fragle,
zdaj svoboda nam je dana.
V metežu prehodila je kilometre, plezala je po drevesih.
Odkrivala je bitja, ob katerih ti kri zaledeni.
Toda na zadnji odpravi
na prvo jesensko zmrzal
udrla se je v tla. Lahko bi rekli, da je izginila.
Že leta je ni nihče videl.
-Kje je? -Ne vem!
O, o, o, pogumna Ledena Jana.
Vemo, da je junakinja, teh zgodb ne skriva več jama.
-Pojte! -O, o, o,
pogumna Ledena Jana.
Če jo boste videli, mi povejte.
Zagotovo bomo!
Tako se to dela.
Dobro, se vidimo drugo leto.
Kje imam spalna očala?
Našla. V redu.
Spet bosta šla po poti Ledene Jane?
Ne bi raje igrala novo vrsto frokeja?
Namesto po mastnih jagodah se drsamo po ledu.
Ha?
-Hokej na ledu? Ne bo šlo. -Ne.
-Vsako leto greva. Tradicija je. -Ja.
In moja tradicija: Nikar ne hodita ven v tej zmrzali.
To sploh ni zabavno.
Druženje s prijateljem?
Ja, prosim.
Dve kepici.
Lačen fragel sem.
Če me potrebujeta, pošljita energijo.
Odprte sprejemnike imam.
Lahko pa pokličeta po duzerski cevi, če se zgodi kaj finega.
Ne bo se.
Ne bosta prišla daleč. Ledena stena blokira pot.
To ni v duhu Ledene Jane, Red.
Preden greva, poglejmo, kaj je stric poslal.
Morda nas navdihne! Običajno nas.
O, ne. Ravno sem si nataknila naušnike.
-"Dragi nečak Gobo…" -Kaj?
-"Novico imam." -Kaj?
Naletel sem na ledenega pustolovca,
enakovrednega Ledeni Jani.
Sebe.
Vedno in povsod se soočim z ovirami.
Potisni pladenj.
Naj jim pokažem, kako se dela.
Prihajam!
-Hej! -Občudovali so me!
-Sicer so bile žrtve, a… -Oprostite.
…sem jo odnesel brez poškodb.
In dobil čisto desetko.
Na prvo zmrzal pošiljam svoj junaški predmet
Popotnikov popotniški plosk.
-Vau! -Vau.
V muzej sodi!
-Ti sodiš v muzej! -Ti sodiš tja!
Ne, ti!
-Na pustolovščino greva. -Pustolovščina!
-Greva! -Pustolovščina!
Uživajta na poti do nikoder!
Bova!
Greva!
Kje bi rad živel, malček?
Mogoče tu.
Mišek!
Oče ti je rekel, da zgradi fontano, in res si jo.
-Gorgovita je! -Hvala, mama.
Grozna je!
Še sapica bi jo podrla.
Kaj pa naj naredim?
Ne vem. Podri jo in začni znova.
V redu. Najbrž imaš prav, ata.
Seveda imam!
Naporno je, če imaš nenehno prav.
-Prav. -Prav.
O, o, o, pogumna Ledena Jana.
Utira poti za vse fragle,
zdaj svoboda nam je dana.
-Poj! -O, o…
Gobo, čakaj.
Sva že kdaj prišla tako daleč?
Mislim, da ne. Običajno ledena stena blokira pot.
Vsa tista nova voda je očitno stalila vhod.
Wembley, v duhu Ledene Jane
poglejva, kako daleč bova prišla!
O, o, o, pogumna…
Pogumna Ledena Jana.
-Super, Wembley. -To nisem bil jaz.
Jaz sem, Ledena Jana.
Na pol sem zamrznjena.
Zakaj kar stojita, tepca? Pomagajta mi.
Ha?
Ne čutim rok in komaj verjamem.
Ledena Jana je živa!
Kako dolgo je bila Ledena Jana tu?
Nekaj tednov? Mesec, dva?
-Prej več sto let. -Ja.
To pa ni kar tako.
Ne.
V čast nama je, da sva vas spoznala,
vaše janstvo? Vaše ledenstvo?
Gospa?
Wembley sem.
Jaz pa Gobo. Moja junakinja ste.
No…
Veseli me, da sem vaju spoznala, Bobo in Vembley.
-Pravzaprav sva Gobo in Wembley. -Je že v redu.
Poglejmo.
Takole. Rešeni ste.
Dobro. Že grem.
Kako že gre?
Gremo, tačke. Sodelujte.
Kje je?
Še kako sekundo, pa mi bo šlo.
To je gotovo pomemben trenutek za vaju.
Res je, ja.
Nadaljevala bom svojo odpravo.
-Ne bi prej kaj pojedli? -Ja.
-Že več sto let niste jedli. -Ja.
Ne. Niti malo nisem lačna.
Notranjost se mi tali, ne?
V redu.
-Ker pa sta moja oboževalca… -O, ja! Ja!
Me lahko nahranita.
Vau!
Halo? Wembley ena, dve, borovnica, pet.
Me slišite? Ledeno Jano sva našla!
Živa je!
Kaj? Kako je to mogoče?
Doma bom pojasnil.
Začnite kuhati!
Toda…
Ledena Jana je živa. Za dobrodošlico jo bomo pogostili.
V mislih imam kulinarični poklon redkvi.
Pireji, sufleji, huraji!
Hura bo rekla, ko bo pokusila hrano.
Kaj čakate? Gremo, gremo!
Gremo kuhat!
-Ledena Jana je živa! -Ja!
Vedela sem.
Si res?
Vau.
Neverjetno, da sem bila toliko časa zamrznjena.
Povej, je Radica Fragel še z nami?
Najbrž ne.
-Vsi dobri so odšli! -Aha.
Brez zamere. Hočem reči…
Mehek.
-Ja, res je. -Zakaj me nista počakala?
Če boš tak počasnè, Ledena Jana gre brez te.
To mi je všeč!
Flobo!
-Zapiši to. Ja. -Prav.
-Vau. -Gobo?
Bi morske obročke ali zlate ocvrtke?
ZOBNIK
Budna sem!
Že pišem.
Morajo popraviti gretje.
Sestradana sem.
Hvala.
Res bi morala jesti. Hvala ti.
Pa dajva.
To pa ni človeška hrana.
Ja, pasji priboljšek je.
Ja.
-Hej. -Ja.
Družba!
Tu je!
Ledena Jana!
Dobrodošli doma, Ledena Jana!
-Organizirali smo… -Gdč. Jana?
Boober, kuharski mojster in glavni natakar.
Semkaj, prosim.
Ste že kdaj jedli pri nas? Seveda ne. Zamrznjeni ste bili.
Naj vas popeljem na kulinarično popotovanje redkve.
Hej!
-Ko dolgo si bil v službi. -Hrepeniš po družbi.
Lepo prijatelje je obiskati. Se usesti z njimi k mizi hkrati.
Če se hočeš le skriti.
Odejo čez glavo pokriti.
Moraš le zavpiti. Vrata so odprta.
Dobrodošel si pri naju.
Pridruži se nama v tem čudovitem raju.
Gremo.
Niste sami.
Ko vsega imaš dovolj.
Za pogovor si pri vol'
Veš, kaj bo najbolj'. Pridi k nama na čvek.
Deliti je lepo,
prav fino je to,
ko veš, da te razumevanje čaka točno tu.
Dobrodošel si pri naju.
Pridruži se nama v tem čudovitem raju.
Dovolj!
Ledena Jana ni prišla skakljat!
Jest je prišla!
Ja, samo lačna je.
Vi ne bi bili?
Uberimo drugačen pristop.
Se mi le zdi, ali je zlobna?
-Pozdravljeni, sem Mokey in… -Ne zanima me!
Dobro.
Ja, zlobna je.
Gdč. Jana, poskusite golaž.
Tako, ja.
Kakšen se vam zdi?
Preveč je čist!
V času Ledene Jane smo redkve jedli z zemljo vred.
Dovolj. Sama se bom nahranila!
Skakljanje…
Ojej.
Raziskovalka, ki ve, kaj ji je všeč. Ni sijajna?
-Ha? -Mogoče je preveč šalotk?
V moji postelji je.
Oprostite, kaj pa mislite, da…
Brez jeze.
Z dihanjem premosti težavne situacije.
Prav? Ne? Ja. Glej mene.
Pozdravljeni, Ledena Jana.
Naj vam sonce sveti.
Rada bi nekaj razjasnila.
To je najina jama, to pa Redina postelja. Umazali ste jo.
Bla, bla!
-Ledena Jana je bila tu pred vami. -No…
To je moja jama.
Hvala, da si jo ogrevala.
Te bom že ogrela!
Z dihanjem premosti težavne situacije. Še veš?
Poskusi razumeti druge!
Tu se torej zabavate.
Tako sem vesel, da se razumete.
Tu si. Čas je, da nadaljujemo potovanje.
Pojdi po Vaflja, pa gremo!
Vaflja? Mislite Wembleyja?
-Z vama naj greva? -Ja.
Počaščena bova! Ponj grem.
Wembley!
Kdaj se bosta izselili?
Ena, dve, t…
-Ne. Čakaj, da povem tri. -Wembley!
Wembley, odlična novica!
Jana bo nadaljevala pot v dobro fragelštva.
-Z njo greva. Pridi! -Ne.
-Gobo! -O, o, o.
-Ne. -Z Ledeno…
Kaj pa je, Wembley?
Vse najine sanje se bodo izpolnile.
Gobo, mislim… Ne, vem…
Pravi, da dela v dobro fragelštva,
a ni prijazna do fraglov!
-To pa je bilo naporno. -Ka…
Ne, Wembley.
Iz drugih časov je. Raziskovalci so pogosto napačno razumljeni.
Najina junakinja je. Pridi.
Tvoja junakinja je.
Kaj?
Moja ni več.
Gogo, Wabble, gremo!
Wembley, jaz…
Jaz… W…
Ne skrbi. Pojdita brez mene.
Wembley ne ve, kaj zamuja.
Kaj bova najprej raziskala?
Ledeni greben ali Ledeno krožišče?
Ja, tišina. Veliko se bom naučil. Ja, tišina je boljša.
Prispela sva.
Zbiranje dragocenega zaklada?
Fragli ne raziskujejo zato.
Skoči!
-Kaj delate? -Višje.
Hočem tisti kristal za svojo zbirko.
Skoraj bi ga dobila, a mi je zdrsnilo. Plaz me je zasul in zamrznil.
Tokrat ne grem brez njega.
-Potrebujem ga. -Samo malo.
To počnete samo zase?
Ne bom sodeloval.
Tega ne delate v dobro fragelštva. In sploh niste prijazni.
Prav! Če nočeš pomagati Ledeni Jani, si bo sama pomagala.
Stran.
Kaj pa počnete?
Previdno! Ne!
-Če bi se lahko prijela… -Ni vredno!
O, ne!
Na pomoč! Na pomoč!
Moral bi poslušati Wembleyja.
Tako sem si želel, da ste junakinja, da sem bil slep.
Nikoli nisem bila ravno priljubljena.
-Veš, Fofo… -Gobo.
-Gogo. -Gobo.
-Veš, Momo… -Gobo.
-Dodo? -Gobo?
-Jojo? -Naj bo.
Ime sem dobila po ledu tu notri, ne po raziskanem ledu.
Fragli me zdaj marajo, a v mojem času me ni nihče.
Le tebi bi lahko rekla prijatelj.
Led s stropa bo kmalu padel.
Zgodovina se ponavlja.
Tokrat ne bo enako, saj niste sami.
Srce Ledene Jane se je pravkar malček odtalilo, Gobo.
Wembley?
Kako se ta reč ustavi?
Wembley, kako si… Kdaj si…
Skrbelo me je. V nahrbtnik sem ti dal duzersko cev.
Kaj? Wembley.
Ne vem, ali še verjamem v junake,
a če junak obstaja, si ti moj.
Ti pa moj, kapitan.
Kapitan? Sijajno!
-Ti si kapitan! -Ne, ti.
-Ne, ti si kapitan! -Ti si!
Dovolj hvaljenja! Ledena Jana bi rada nekaj povedala.
Izjemna sem!
Ne, ne. Hvaležna sem, da si me rešil, Wilfred.
Wembley, a dober začetek.
Poberimo se!
Gremo! Hitro!
Ata ima prav. Ta fontana je špatetična.
Podrl jo bom.
Tako rahla je, da bo šlo zlahka.
Na tri.
Ena, štiri, lokvanjev list, zdaj.
Naj me koklja brcne!
Trdno fontano si zgradil, sin. Bravo.
Moj sin je fontanski genij!
Najin sin.
-Hvala. -Res je.
-Upam, da ji bo všeč. -Tokrat ji bo.
-Veste, kaj? -Kaj?
Lahko bi se navadila.
-Ni slabo. -Ja.
Ledeni Jani je všeč.
Boo… Boober.
-Ja, to sem jaz. -Ja.
Ledena Jana je bila prijazna.
Osebna rast je izčrpavajoča.
Ob koncu prve zmrzali smo dosegli napredek.
-Recimo! -Naj ti pomagam.
Grelec so popravili.
Ravno pravi čas, saj…
Sledi prstu, sledi prstu. Bum!
Uspelo nama je! Oddala sem esej.
Zdelo se je nemogoče,
toda korak za korakom nama je uspelo.
Jaz?
Prav, a na tablo jo bom dala pod enim pogojem.
Ti, ja.
Brez tebe mi ne bi uspelo. Moj junak si.
Pravzaprav sploh ni slabo.
Prevedla Nena Lubej Artnak