Dans bekymringene vekk
Uro er for en annen dag
La musikken spille
Nede i Fraggelberget
Jobb bekymringene vekk
Dansing tar vi en annen dag
La fragglene leke
-Gobo. -Moki.
-Vembi. -Bober.
Vips.
Junior!
Hallo!
Reddiken min.
Dans bekymringene vekk
Uro er for en annen dag
La musikken spille
Nede i Fraggelberget
Fragglene: Tilbake til Fraggelberget
Nede i Fraggelberget.
Vil du ha treben-poteter med papegøye-smørbrødet?
Bare le, du, Sprocket. Jeg sovner stadig i uniformen.
Men jobben på en sjørøver-restaurant betaler for studier og hundegodbiter.
Jeg kan være servitør nå og forandre verden siden.
"Fra onkel Mac til Gobo Fraggel." Igjen?
Går ikke, går ikke. Jeg har en tidsfrist.
Ok, kvinnehelter. Jeg har fire timers søvn
og må levere en stor oppgave om bioremediering av mikroplast.
Som bakterier. Små sultne kryp som gnafser på plasten i havet.
Burde ikke skrive det sånn, men du skjønner.
Uansett. Hvis dere takler det, så kan jeg også det.
Vet ikke om det er dere damer eller kulden, men jeg har gåsehud.
Men det er jammen kaldt.
Ja, termostaten er ødelagt.
Perfekt!
Kaldlufta fra hullet i veggen gjør det bare verre.
Første frost!
-Bober, det er første frost! -Ja, det er sikkert.
Skikkelig sokkevær.
-Moki, det er første frost! -Jeg vet det. Er det ikke fredfullt?
Se opp! Her kommer jeg! Første frost!
-Det gikk bra. Takk som spør. -Hvem visste at man kan skli på is?
Hei, klessnoren min!
Vembi, det er første frost!
Første frost! Første frost!
Ok, ok, pust.
Første frost-tradisjoner. Først en tur til Fortellerens hule
for historien om fraggelhetens største utforsker,
-årstidens årsak, min private helt… -Min private helts private helt.
Den enestående…
Frosne Joe!
Hei, hei, ho, vi fraggler liker Frosne Joe
Etter å ha hørt Legenden om Frosne Joe går vi til ishulene
for å følge i hennes vågale fotspor før hun…
Forsvant for alltid.
Jeg drar til Fortellerens hule. Kle på deg,
-så møtes vi der. -Fritt for å sitte ved siden av deg!
Beklager, jeg skal sitte med min beste venn.
-Hva? -Nemlig deg!
Første frost!
-Så spent. -Ja.
Gleder meg til å se henne igjen og høre hele historien.
Fortelleren!
Der er hun. Der er hun. Hei! Hei!
Du store. For en fin velkomst.
-Ja! Frosne Joe! -Frosne Joe!
Glem det. Det er bare dere to igjen. Ok. Legenden om Frosne Joe.
Hvor er lesebrillene mine?
Her er de.
Vent, nei. Nå ser dere ut som reddik-desserter.
Dette må være spisebrillene mine.
Der har vi dem.
Greit. Legenden om Frosne Joe.
Hvor hun er…
Vet ingen!
Ok, kan jeg få gjøre jobben min?
-Unnskyld. -Unnskyld.
Robert! "Balladen om Frosne Joe"! Sett i gang!
-Du får det nok til en dag. -Takk skal du ha, kjære.
Sett i gang, Robert.
Hør sangen om en fraggel Vi minnes hennes liv
Hun sloss mot fæle kaklere Med vilje og med driv
Å reise ut på forskningsferd Var hennes perspektiv
Og eventyr var det hun fant Det var et godt motiv
Å, å, å, vi hyller Frosne Joe
Hennes heltedåder, de kan ingen overgå
Å, å, å, vi hyller Frosne Joe
Viser vei for alle fraggler Viser veier vi kan gå
Hun gikk milevis i snøstorm Klatret høyere enn en gorg
Og fant all verdens skapninger Med glede og med sorg
Men siste gang hun dro ut Og dette er helt sant
Så ble hun bare borte, ja Hun rett og slett forsvant
Og ingen vet hvor Frosne Joe ble av
-Hvor er hun nå? -Hvem vet?
Å, å, å, vi hyller Frosne Joe
Men nå er helten borte Hun er ingen sted å se
-Syng med! -Å, å, å, vi hyller Frosne Joe
Og ser du Joe i live, så gi beskjed
Det skal vi!
Sånn skal det gjøres. Ok, vi ses til neste år.
Hvor er sovebrillene mine?
Der var de. Ok.
Skal dere gå i Frosne Joes fotspor igjen? Hvorfor ikke spille en ny type berghockey?
I stedet for å skli på fettbærblader, sklir vi på is.
-Hockey på is? Det går ikke. -Nei.
-Vi drar hvert år. Det er tradisjon. -Ja.
Dette er min tradisjon: Advare dere om ikke å gå ut i kulda.
-Hvordan kan dere tro at det er gøy? -Kvalitetstid med vennen min? Ja takk.
To porsjoner. Jeg er en sulten fraggel.
Send energi hvis dere trenger meg. Jeg har åpne reseptorer.
Eller ring oss med doser-røret hvis det skjer noe spennende.
Det gjør ikke det. En stor isvegg sperrer veien der Frosne Joe gikk,
-så dere kommer ikke så nærme. -Sånn tenkte ikke Frosne Joe.
Før vi drar, la oss se hva onkel Mac har sendt.
Det kan inspirere! Det gjør som regel det.
Å nei, idet jeg tok på meg ørevarmerne.
-"Kjære nevø Gobo…" -Hva?
-"Jeg har nyheter." -Hva?
På mine reiser har jeg funnet en frost-eventyrer
som er like heroisk som Frosne Joe. Meg.
Hvor enn jeg drar, går jeg rett på hindringene.
Skli brettet bortover.
Jeg skal vise dem hvordan det gjøres.
Løype!
-Hei! -Jeg ble beundret av alle!
-Noen falt riktignok i kampens hete… -Unnskyld.
…men jeg overlevde uten en skramme. Og jeg ble belønnet med en tier.
Så ved denne første frost sender jeg en heroisk artefakt.
Onkel Macs heltebrett.
-Oi! -Oi!
Det hører hjemme på et museum.
-Du hører hjemme på et museum. -Hva? Du gjør det, Vembi!
-Vi skal ut på eventyr! Herlig! -Eventyr! Eventyr!
-Nå drar vi. -Eventyr!
-Kos dere på turen til gokkeland! -Det skal vi!
Kom, Vembi!
Hvor vil du bo hen, lille venn? Kanskje akkurat der.
Vennen min!
Faren din ba deg om å lage en fontene, og du gjør det faktisk!
-Den er helt gorg-ial! -Takk, mamma.
Den er et makkverk! Et lett vindkast velter den.
Ok, så hva skal jeg gjøre?
Jeg vet ikke. Riv den ned og begynn på nytt.
-Ok, du har vel rett, pappa. -Klart jeg har rett!
Det er slitsomt å ha rett bestandig.
-Ok. -Ok.
Å, vi hyller Frosne Joe
Viser vei for alle fraggler Viser veier vi kan gå
-Kom igjen! -Å, å…
Gobo, vent. Har vi vært så langt inne i ishulen før?
Vembi, jeg tror ikke det. Isveggen pleier å stoppe oss.
Alt det nye vannet i Fraggelberget må ha smeltet åpningen.
Vembi, i Frosne Joes ånd ser vi hvor langt vi kan gå!
Å, å, å, vi…
…hyller Frosne Joe
-Bra sunget, Vembi. -Det var ikke meg.
Det er meg. Frosne Joe.
Jeg er halvfrossen.
Ikke bare stå der, ullfjotter.
Hjelp meg.
Dette er ikke til å tro, men Frosne Joe er i live!
Hvor lenge har Frosne Joe vært her? Et par uker? En måned eller to?
-Heller hundrevis av år. -Ja.
Det er mye å ta til seg.
Ja.
Jeg vil si at det er en ære å møte Dem, Deres Joe-het? Deres Frossenhet?
Frue?
-Jeg heter Vembi! -Gobo. Og du er en av mine store helter.
Å, vel, det er hyggelig å møte meg, Bobo og Vemli.
-Det er egentlig Gobo og Vembi. -Men det går bra.
Skal vi se.
Sånn. Ja, nå er du fri.
Ok, da prøver jeg!
Hvor er det? Kom igjen, bunnpinner. Ta dere sammen.
Hvor er det? Bare litt til, så har jeg det under kontroll.
Dette må ha vært et stort øyeblikk for dere.
-Ja, det er det. -Vel, tilbake til oppdraget.
-Vil du ikke spise først? -Ja.
-Det har jo gått hundrevis av år. -Ja.
Jeg er slett ikke sulten.
-Det er bare tarmene som tines. -Ok.
-Men siden dere er fans… -Å ja, ja!
-…skal dere få æren av å mate meg. -Jøss!
Tester, tester. Vembi, én, to, blåbær, fem.
Kom inn. Hører dere meg? Vi fant Frosne Joe!
Hun er i live!
-Hva? Hvordan er det mulig? -Jeg forklarer når vi kommer tilbake.
-Bare begynn å lage mat! -Men…
Frosne Joe er i live, og vi skal lage hjemkomstmåltidet for henne.
Jeg tenker en kulinarisk hyllest til reddiken.
Pureer, suffleer, hurraer!
Det siste er det hun vil si når hun smaker maten.
Hva venter dere på? Kom igjen!
Ok, nå lager vi maten!
-Frosne Joe er i live. -Ja!
-Det var det jeg sa! -Sa du det?
Jøss.
Utrolig at jeg var nedfrosset så lenge, unge Globo.
Si meg, er Rubin Fraggel fortsatt hos oss?
Sannsynligvis ikke.
Alle de beste er borte.
Ikke vondt ment, men…
Blaut.
-Ja. -Hvorfor ventet dere ikke på meg?
Den som vil gå sakte, går ikke med Frosne Joe.
Den likte jeg!
Flobo!
-Skriv det ned. -Ok.
-Jøss. -Gobo?
Vil du ha lenkeringer eller gullmomser?
Jeg er våken! Tilbake til oppgaven.
Utleieren må fikse varmen. Og jeg er sulten.
Takk. Jeg burde spise. Du er en livredder.
Ok, nå gjør vi dette.
Det er ikke menneskemat.
Ja, det er en hundegodbit.
Ja.
-Hei. -Ja.
Alle sammen!
-Der er hun! -Det er Frosne Joe!
Velkommen hjem, Frosne Joe!
-Vi har planlagt… -Unnskyld, frøken Joe?
Bober Fraggel, kjøkkensjef og hovmester. Denne veien, er du snill.
Har du spist hos oss før? Nei, du har jo vært nedfrosset så lenge.
La meg ta deg med på reddikens kulinariske reise.
Hei!
-Når du er sulten som bare det -Vil ha noen å være sammen med
Er det fint å besøke venner og se At lyset står på der inne
Hvis du er syk, hvis du er frisk
Eller har noe hvisk og tisk
Alt du må, er å rope kvikt Døra er åpen, ha det i minne
Du vet du er velkommen i vårt hjem
Jeg, du, vi vet At deling fører alltid frem
-Kom igjen. -Du er ikke alene.
-Når du føler deg trøtt og slitt -Eller bare vil prate litt
Er det godt å vite at huset mitt Alltid er ditt hjem
Å dele er helt topp Dessuten har det nytte
Når du trenger en som kan lytte Og gi deg en klem
Du vet du er velkommen i vårt hjem
Jeg, du, vi vet At deling fører alltid frem
Hold opp!
Frosne Joe kom ikke for å trippe rundt!
Hun kom for matens skyld!
Ja, hun er bare sulten. Ville ikke dere vært det?
Ok, kanskje en annen tilnærming.
Er det bare meg, eller er hun slem?
-Hallo, jeg heter Moki. Jeg er… -Ikke interessert!
Ok.
Ja, hun er slem.
Frøken Joe? Prøv denne gryten.
Vær så god.
Nå? Hva syns du?
For ren!
På Frosne Joes tid spiste vi reddiker rett opp, jorda først!
Nok. Jeg finner maten selv!
Dansing og tripping…
-Huff da. -En utforsker som vet hva hun liker.
-Er hun ikke topp? -Kanskje for mye sjalottløk?
Hun er i senga mi.
Unnskyld meg, hva er det du tror at du…
Ikke eksploder. Pust deg gjennom vanskelige situasjoner.
Ikke sant? Ja? Se nå.
Hallo, Frosne Joe.
Solskinn til deg.
Bare for å klargjøre. Dette er faktisk vår hule,
og det er Vips' seng du strør jord over.
Bla-bla!
-Frosne Joe var her lenge før dere… -Vel…
…så dette er min hule. Takk for at du holdt den varm, Doki.
Jeg skal gi deg varme, jeg!
Pust dypt i vanskelige situasjoner, ikke sant?
Radikal empati! Radikal empati!
Så det er her festen er.
Så fint at dere kommer overens.
Der er du. Vi må tilbake til stien.
Gå og hent Vaffel, så drar vi!
Vaffel?
Mener du Vembi?
-Vil du at vi skal bli med? -Ja.
For en ære! Jeg henter ham.
Vembi?
Så når skal dere to flytte ut?
Én, to…
-Nei, du må vente til jeg sier tre. -Hei, Vembi! Gladnytt-varsel!
Frosne Joe skal på ny ferd for fraggelhetens beste.
-Og vi skal bli med. Kom! -Nei.
-Gobo! -Å, å, å
-Vi skal bli med Frosne… -Nei.
Hva er galt? Alle våre drømmer blir sanne i samme første frost.
Gobo, jeg tror… Nei, jeg vet…
Til å ville fraggelhetens beste, er ikke Frosne Joe så snill mot fraggler!
-Det var krevende. -Nei, Vembi. Hun er bare fra en annen tid.
Store utforskere blir ofte misforstått, og hun er helten vår. Kom.
Helten din!
-Hva? -Hun er ikke min lenger.
Gogo, Wendi, nå drar vi!
Men… Men Vembi, jeg…
Jeg…
Slapp av. Bare dra uten meg.
Vembi går virkelig glipp av noe. Hva skal vi undersøke først?
Isryggen eller Iskarusellen?
Ja, stillhet. Jeg lærer mye av deg i dag. Stillhet er bedre.
Her er det.
Samle verdifulle skatter? Det er ikke derfor fraggler utforsker.
-Opp med deg! Høyere! -Hva driver du med?
Du må få ned krystallen til samlingen min.
Jeg fikk nesten tak i den, men jeg gled og utløste raset som frøs meg ned.
Denne gangen drar jeg ikke uten den.
-Jeg trenger den. -Vent litt.
Gjør du dette bare for deg selv? Jeg kan ikke gjøre dette mer.
Du gjør ikke dette for fraggelheten, for du er ikke snill.
Greit! Hvis du ikke vil hjelpe Frosne Joe, skal Frosne Joe hjelpe Frosne Joe.
Flytt deg.
Hva driver du med? Vær forsiktig! Nei!
-Hvis jeg bare kan… -Det er ikke verdt det!
Huff da!
Å nei!
Hjelp! Hjelp!
Jeg skulle hørt på Vembi.
Jeg ville så gjerne at du skulle være helt at jeg ikke så hvem du er.
Jeg har nok aldri vært noen mors beste Joe.
-Vet du hva, Fofo… -Gobo.
-Gogo. -Gobo.
-Vet du hva, Momo… -Gobo.
-Dodo? -Gobo.
-Jojo? -Nærme nok.
Jeg fikk ikke navnet mitt fra isen jeg utforsket, men fra isen her inne.
Nå liker fragglene meg, men på min tid gjorde ingen det.
Du er det nærmeste jeg har vært å ha en venn.
Snart raser isen ned over oss.
Nå skjer det samme om igjen.
Denne gangen er det ikke det samme, for du er ikke alene.
Frosne Joes hjerte ble plutselig litt mindre kaldt, Gobo.
Vembi?
Hvordan stopper man denne greia?
Vembi, hvordan… Når…
Jeg var bekymret for deg, så jeg la doser-røret i ryggsekken din.
Hva? Vembi. Jeg vet ikke om jeg tror på helter mer,
men hvis de finnes, så er du min.
-Følelsen er gjensidig, kaptein. -Kaptein? Det er rått!
-Nei, du er kaptein! -Nei, du er kaptein!
Nok koseprat!
Frosne Joe har ord å si.
Jeg er fantastisk!
Nei, nei, jeg er takknemlig for at du reddet livet mitt, Wilfred.
Vembi, men det er en god start.
-Vi må komme oss ut! -Kom igjen!
Pappa har rett. Fontenen er spagetisk.
Jeg velter den. Den er så ustø at det blir lett. Ja.
Jeg teller til tre.
Én, fire, vannlilje, ferdig…
Har du sett!
Det var en solid fontene, sønn. Godt jobbet.
Alle sammen! Sønnen min er et fontene-geni!
-Sønnen vår. Det er sikkert og visst. -Takk, mamma.
-Håper hun liker det. -Hun vil like det denne gangen.
-Vet dere hva? -Hva?
Jeg begynner å venne meg til det.
-Det er lovende. -Ja.
Frosne Joe liker det.
Bo… Bober.
-Det er meg. Ja. Meg. -Ja.
Frosne Joe var snill.
Personlig vekst er utmattende.
Idet den første frost er over, gjøres det fremskritt.
-På en måte. -Jeg skal hjelpe deg.
Utleieren fikset varmen.
Og perfekt timing idet jeg…
Følg fingeren, følg fingeren og bang!
Vi klarte det, Sprocket! Oppgaven er levert.
Det virket umulig i dag, damer,
men med én fot foran den andre kom vi i mål.
Meg?
Ok, men jeg henger det bare opp på én betingelse.
Ja, du. Jeg hadde ikke klart det uten deg. Du er helten min.
Faktisk ikke så verst.
Tekst: Espen Stokka